Справа № 202/11798/25
Провадження № 2/202/1782/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі 
цивільну справу 202/11798/25

за позовом

ОСОБА_1 

до

ОСОБА_2 

Третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору:

Орган опіки та піклування адміністрації 
Стрийської міської ради Львівської області,

про позбавлення батьківських прав

за участю:
позивача – ОСОБА_1 (в режимі ВКЗ)
представника позивача – адвоката Сторонського І.О. (в режимі ВКЗ)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26.11.2025 шляхом поштового відправлення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі представника – адвоката Сторонського Івана Олександровича, звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпропетровську від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстрованого 21.03.2008. Перші два роки життя проживав разом з обома батьками, після чого мати разом із ним переїхала на постійне проживання до м. Стрия Львівської області, а шлюб між батьками було розірвано рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2013.
Позивач посилався на те, що з моменту роздільного проживання і до цього часу відповідач жодної участі у його вихованні та догляді не брав, не цікавився його фізичним і духовним розвитком, не надавав матеріальної допомоги на утримання та розвиток дитини, не брав участі у підготовці її до самостійного життя. Батько не відвідував сина за місцем проживання, не вітав з днем народження, ніколи не відводив дитину до дошкільного закладу чи школи, не спілкувався з вихователями та вчителями, з класним керівником училища, у якому позивач навчається, на зв`язок не виходив, навчанням сина не цікавився, на батьківські збори не з`являвся.
Позивач зазначав, що у вересні 2025 року померла його мати, після чого всі турботи щодо його догляду, виховання та забезпечення несуть виключно бабуся по лінії матері ОСОБА_4 та тітка ОСОБА_5 , з якими він спільно проживає у м. Стрию.
За доводами позивача, протягом фактично всього свого життя він перебував в умовах, за яких біологічний батько не проявляв до нього жодного інтересу, ставши для нього практично чужою людиною, а емоційна прив`язаність та почуття душевної близькості до батька давно втрачені. Зазначені обставини, на переконання позивача, свідчать про свідоме ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню сина, а ставлення батька до дитини неможливо змінити на краще.
Посилаючись на статті 7, 150, 152, 154, 155, 164, 165 Сімейного кодексу України, статтю 12 Закону України «Про охорону дитинства», статті 3, 24, 27, 31 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, пункт 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позивач просив суд позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

22.01.2026 по справі відкрите загальне позовне провадження, призначене підготовче засідання та відповідачу встановлений строк для подання відзиву на позов.
Відповідач відзив не подав.
26.02.2026 ухвалою суду зобов`язано Орган опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області надати суду висновок про доцільність/недоцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_1 . 
11.03.2026 підготовче провадження у справі закрито, справа призначена до розгляду по суті.
18.06.2026 до суду надійшов висновок органу опіки та піклування.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Додатково пояснив, що зі своїм біологічним батьком не знайомий, жодного емоційного зв`язку з ним не має. З двох років разом із мамою мешкає у м. Стрий Львівської області, куди відповідач ніколи не приїздив. Крім того, ОСОБА_2 ніколи не цікавився його життям, не надавав матеріальної допомоги, не підтримував його емоційно, не приймав участі у його шкільному житті. Після смерті мами у 2025 році відповідач у його житті так і не з`явився. Просив позов задовольнити, оскільки усі дії відповідача свідчать про свідоме нехтуванням ним своїми батьківськими обов`язками та ухилення від їх виконання протягом 15 років. 
Представник позивача – адвокат Сторонський І.О. також просив суд позов задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_2 у жодне судове засідання по справі не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся судовими повістками, які повернулися до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 13.04.2026 через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі у якій також зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Представник органу опіки та піклування у судові засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без їх участі. Просив вирішити спір з врахуванням висновку органу опіки та піклування.

У судовому засіданні, за клопотанням позивача, допитані свідки – ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 .
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , бабуся позивача по лінії матері, суду показала, що ОСОБА_7 з двох років проживав разом із матір`ю у м. Стрию. Відповідача вона востаннє бачила тоді, коли онуку було два роки. Після звернення до суду з цим позовом відповідач вийшов на зв`язок і повідомив, що не має змоги утримувати сина та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Свідок зазначила, що відповідач досі не має номера телефону сина і жодного разу йому не телефонував.
Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , тітка позивача, суду показала, що в останній період ОСОБА_7 мешкає разом із нею та бабусею. Батько жодної участі в утриманні та вихованні сина не бере. Відповідач до м. Стрия не приїздив. Наразі ОСОБА_7 отримує стипендію, а вона разом із бабусею утримують його.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , рідна сестра бабусі позивача, суду пояснила, що про відповідача їй нічого не відомо, вона бачила його два-три рази у житті, коли ОСОБА_7 було два роки. Причини такої поведінки відповідача їй не відомі. Утримання ОСОБА_7 забезпечують його бабуся та тітка.

Заслухавши позивача, представника позивача, свідків, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Дніпропетровську народився ОСОБА_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №419 від 15.04.2009 Індустріальним ВДРАЦС Дніпропетровського МУЮ, що підтверджено копією свідоцтва про народження від 15.04.2009.
Батьком дитини є – ОСОБА_2 (відповідач), матір`ю – ОСОБА_3 , які перебували у шлюбі з 21.03.2008 по 30.09.2013. Шлюб розірвано заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.09.2013 у справі №456/4387/13-ц, яке набрало законної сили 30.09.2013. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/40628151)
Заочним рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 10.01.2013 у справі №1323/6592/2012, яке набрало законної сили 21.01.2013 стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 20.11.2012 року і до досягнення сином повноліття. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/28881098).
За даними АСВП Індустріальний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України здійснює примусове виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 (ВП №45040529)
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Стрийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 12 вересня 2025 року (актовий запис № 511 від 12.09.2025), підтверджується, що ОСОБА_8 (мати позивача), ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла приблизно у вересні 2025 року у м. Стрию Львівської області.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї - 1 особа, що підтверджено довідкою про склад сім`ї, виданою ТзОВ «Добробут» (м. Стрий).
ОСОБА_1 навчається у ДНЗ «Вище професійне училище № 34 м. Стрий» № 21 за спеціальністю «монтажник санітарно-технічних систем та устаткування; електрогазозварник», денна форма навчання, строк навчання з 02.09.2024 по 30.06.2027; на повному державному утриманні не перебуває. (довідка ДНЗ «Вище професійне училище № 34 м. Стрий» № 21 від 09.10.2025)
Характеристикою № 57911 від 05.11.2025, виданою ДНЗ «Вище професійне училище № 34 м. Стрий» за підписами директора, заступника директора з виховної роботи, практичного психолога, класного керівника та майстра виробничого навчання, підтверджується, що батько учня - ОСОБА_2 участі у вихованні сина не бере, з класним керівником та майстрами виробничого навчання на зв`язок не виходив, навчанням сина не цікавився, на батьківські збори не з`являвся. Натомість бабуся учня, ОСОБА_4 , бере активну участь у вихованні онука, регулярно відвідує батьківські збори, постійно контактує з класним керівником та майстрами виробничого навчання щодо навчання та відвідування занять учнем.
З висновку органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав (додаток до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 04.06.2026 № 212, прийнятий за рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 9 від 26.05.2026) судом встановлено, що орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 .
У висновку зафіксовано, зокрема, що: згідно з актом обстеження умов проживання за адресою фактичного проживання неповнолітнього для нього створено належні умови: житло впорядковане, обладнане необхідними меблями, має всі вигоди, хлопець забезпечений сезонним одягом і взуттям, продуктами харчування, йому відведено окреме спальне місце та місце для навчання; згідно з листом Дніпровського міського центру соціальних служб від 06.05.2026 фахівцями із соціальної роботи 07.05.2026 здійснено вихід за місцем проживання відповідача ( АДРЕСА_2 ), за результатами якого складено акт оцінки потреб особи та виявлено складні життєві обставини, пов`язані з неналежним виконанням батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина; відповідачу надано послугу разового консультування, від отримання соціально-психологічних послуг він письмово відмовився; працівники служби у справах дітей Стрийського міськвиконкому провели з відповідачем бесіду в телефонному режимі, під час якої він повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно сина, відмовився надавати будь-яку інформацію щодо себе та повідомив, що не бажає бути присутнім на засіданні комісії з питань захисту прав дитини.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» №2402-ІІІ від 26.04.2001р. встановлено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно з принципом шостим Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959р., дитина повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Ухилення від виконання батьківських обов`язків передбачає систематичне невиконання обов`язку турбуватися про дитину та наявність вини батьків, що належить до обов`язкових умов позбавлення батьківських прав.
Вирішуючи цю справу суд приймає висновок органу опіки та піклування Стрийської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення батьківських прав (додаток до рішення виконавчого комітету Стрийської міської ради від 04.06.2026 № 212, прийнятий за рекомендаціями комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 9 від 26.05.2026) ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 , оскільки орган опіки та піклування взяли до уваги надані позивачем довідки, обстежив житлово-побутові умови дитини, вжив заходів щодо встановлення усіх обставин, які мають значення для вирішення питання про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, у тому числі заходів щодо встановлення його дійсного місцезнаходження та обстеження умов його проживання, а також з`ясував ставлення відповідача до сина, який не проявив жодного бажання приймати участь у житті сина та піклуватися про нього. Тобто, висновок є таким, що узгоджується з встановленими судом обставинами справи та іншими доказами.
Також суд приймає показання допитаних свідків – ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , які, будучи попередженими про кримінальну відповідальність та приведеними до присяги, показали суду, що відповідач ОСОБА_2 зник з життя сина коли останньому було лише 2 роки і з того часу будь-якої участі у житті дитини не приймає. Суд вважає вказані показання правдивими, послідовними та такими, що узгоджуються з письмовими доказами у справі.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, що тягне за собою серйозні правові наслідки як для того з батьків, кого позбавляють прав, так і для дитини (ст. 166 СК України). Згідно з усталеною практикою Верховного Суду такий захід застосовується лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращий бік неможливо, і лише за наявності винної поведінки. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006 наголосив, що вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінки, при цьому факт заперечення проти позову може свідчити про інтерес особи до дитини.
Оцінюючи поведінку відповідача за цими критеріями, суд встановив, що ОСОБА_2 з 2011 року жодного разу не бачив сина, не має з сином емоційного контакту та фактично з ним не знайомий, не цікавився його долею навіть у період, коли матір дитини померла; жодного разу не контактував з навчальним закладом, не цікавився навчанням, здоров`ям і розвитком дитини. Така тривала і послідовна бездіяльність відповідача свідчить, що йдеться не про тимчасову чи вимушену неможливість виконувати батьківські обов`язки, а про свідоме та усвідомлене самоусунення відповідача від виховання й утримання дитини, можливість зміни якого матеріалами справи не підтверджується, що в сукупності свідчить про відсутність у нього інтересу до сина.
Суд також враховує, що позбавлення відповідача батьківських прав не залишить дитину без батьківського піклування та не суперечить його інтересам, оскільки питання його виховання, утримання, навчання та безпеки вже фактично вирішуються його бабусю самостійно, тоді як участі відповідача у житті сина не встановлено.
Відтак, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
При зверненні до суду позивачем не було сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп., а відтак він підлягає стягненню з відповідача на користь Держави.

Керуючись ст. ст. 10, 17, 18, 263, 265, 273, 351, 352 ,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) у відношенні його неповнолітньої дитини – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у місті Дніпропетровську.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь Держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суддя склала 10.07.2026

Суддя      АНАСТАСІЯ МИХАЛЬЧЕНКО