Справа № 606/520/26 року

Р і ш е н н я
і м е н е м У к р а ї н и

01 липня 2026 року м.Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Малярчука В.В.
за участі секретаря судового засідання Зіньковської Н.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Теребовля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 541851-КС-001 від 09.06.2025 у сумі 52380 грн. та судового збору в сумі 2662.40 гривень.
Позовна заява мотивована тим, що 09.06.2025 між ТзОВ "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 541851-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивач зазначив, що 09.06.2025 направив ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір, яку відповідач прийняв на умовах, визначених офертою. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора UA-6887, який був надісланий на номер мобільного телефону останньої. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором про надання кредиту виконав та надав відповідачу грошові кошти в розмірі 18000 грн., шляхом перерахування їх на банківську картку останнього № НОМЕР_1 , яку він вказав при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Разом з тим, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, станом на 15.02.2026 року утворилась заборгованість в розмірі 52380 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 17100 грн.; суми прострочених платежів по процентах 23940 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 9000 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2340 грн.
З огляду на вищевикладене, позивач просить позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором про надання кредиту № 541851-КС-001 від 09.06.2025 у сумі 52380 гривень та судові витрати в розмірі 2662,40 грн.
Ухвалою судді Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 02.04.2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, призначено справу до судового розгляду та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
26.03.2026 відповідач подав відзив на позовну заяву згідно якого зазначив, що він не погоджується із позовними вимогами позивача в частині нарахованих штрафних санкцій, пені та відсотків. Зазначив, що він є діючим військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується відповідними документами. Відповідно до чинного законодавства України, на період проходження військової служби до військовослужбовців застосовуються пільги, зокрема щодо звільнення від сплати штрафів, пені та відсотків за кредитними зобов`язаннями. Таким чином, нарахування позивачем штрафних санкцій, пені та відсотків є незаконним. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
01.04.2026 представник позивача подав відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що позивач надав суду докази про перерахунок відповідачу вищезазначеної суми кредиту, в якій зазначений номер транзакції, сума, ПІБ позичальника та номер картки на яку були перераховані кошти. Просить не долучати до справи докази, які сторона відповідача додала до свого відзиву на позов. Крім того представник позивача просить слухати справу за його відсутності з урахуванням додаткових пояснень до справи.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення зі слідуючих міркувань.
09.06.2025 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір про надання кредиту №541851-КС-001, у якій було викладено усі умови, на яких пропонується укласти кредитний договір, а ОСОБА_1 прийняв (акцептувала) пропозицію (оферту) укласти Договір на умовах, визначених офертою, про що свідчить підписання Акцепту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-6887.
09.06.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання кредиту №541851-КС-001, який 09.06.2025 підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору UA-6887.
Підписанням Договору відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що до укладення Договору отримав від кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту, а також примірник Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця.
Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у сумі 18000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика».
Загальний розмір кредиту становить 18000 грн.; строк, на який надається кредит становить 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом: в день 1%, фіксована; комісія за надання кредиту становить 3600,00 грн.; строк дії договору: до 24.11.2025; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 44517,81 грн.; орієнтовна реальна річна процентна ставка: 26517,81 процентів, денна процентна ставка: 0,87 %, дата видачі кредиту 09.06.2026, дата повернення 24.11.2025.
Згідно анкети клієнта ОСОБА_1 останній при зверненні до ТОВ «Бізнес Позика» з метою надання кредиту вказала номер банківської картки для перерахування коштів № № НОМЕР_1 .
Згідно підтвердження Товариства з обмеженою відповідальністю "ПрофітГід" щодо здійснення переказу грошових коштів: транзакція 44946-90175-34624 повідомило, що картка № НОМЕР_2 , емітована на ім`я ОСОБА_1 зараховано переказ коштів на карту, що належить ОСОБА_1 у розмірі 18000,00 грн. до кредитного договору №541851-КС-001. 
Як вбачається з довідки про стан заборгованості за Договором №541851-КС-001 від 09.06.2025, станом на 23.02.2026 загальна заборгованість відповідачки перед позивачем становить 52380 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 18000,00 грн.; суми прострочених платежів по процентах 23940 грн.; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн.; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 9000 грн.; суми прострочених платежів за комісією 2340 грн.
Тобто ТОВ «Бізнес позика» виконало зі своєї сторони умови Кредитного договору, відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконував умови взятого на себе зобов`язання, не погашав кредит та не сплачував відсотки за користування кредитом.
Будь-яких доказів, які б спростували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором відповідачка суду не представила.
Відповідно до частини першої ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Частини перша, друга статті 509 ЦК України визначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга статті 11 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 12.01.2021 по справі №524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Судом встановлено, що 09.06.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 шляхом обміну електронними повідомленнями укладений договір про надання кредиту №541851-КС-001 (далі за текстом - Договір), що підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію»
Позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, оскільки надав відповідачу грошові кошти у сумі 18000,00 грн.
Щодо розміру заборгованості суд зазначає наступне.
Відповідно до довідки №178 від 19.02.2026 ОСОБА_1 бере участь у заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, є діючим військовослужбовцем.
Згідно довідки № 1484/4 від 17.03.2026 ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за контрактом з 24.04.2021 року по теперішній час.
В силу вимог частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Таким чином, з огляду на те, що відповідач є військовослужбовцем, виконував обов`язки військової служби під час захисту Батьківщини та брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення і інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України, нарахована йому в період виконання зазначених заходів заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 23940 грн. та по відсотках відповідно до ст. 625 ЦК України - 9000 грн. не підлягає стягненню відповідно до вимог частини п`ятнадцятої статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача комісії у розмірі 2340 грн, суд не погоджується з огляду на таке, відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з частиною другою статті 8 цього Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з частинами 1, 2, 5, 7 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Якщо до положення вносяться зміни, такі зміни вважаються чинними з моменту їх внесення.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Аналіз умов договору про надання споживчого кредиту №541851-КС-001 від 09.06.2025 свідчить про те, що комісія за видачу кредиту в розмірі 2340 грн, встановлена в п.2.5 договору, є платою безпосередньо за надання кредитних коштів позичальнику.
Умови договору не містять переліку інших додаткових та супутніх послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які позивачем встановлена комісія за обслуговування кредиту.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту - це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09.12.2019 в справі № 524/5152/15.
Умови договору про сплату позичальником на користь банку винагороди за надання фінансового інструменту, відсотків за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу, тобто за дії, які банк здійснює на власну користь, що є несправедливим, суперечить принципу добросовісності, є наслідком істотного дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача, за своєю природою є дискримінаційним та таким, що суперечить моральним засадам суспільства.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду, від 21 квітня 2021 року в справі № 677/1535/15, від 21 липня 2021 року в справі № 751/4015/15, від 15 грудня 2021 року в справі № 209/789/15, від 12 квітня 2022 року в справі № 640/14229/15 та від 20 липня 2022 року у справі № 343/557/15-ц.
З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що положення Договору про споживчий кредит №541851-КС-001 щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 2340 грн суперечать положенням статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» і є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією за надання кредиту в розмірі 2340 грн.
Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованості за Договором № 541851-КС-001 від 09.06.2025 у розмірі 17100 грн.
Відповідно до вимог ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 869 грн.
Керуючись статями 12,13,76,133,141,258-259,263-265,272,273,279,354 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 541851-КС-001 від 09.06.2025 задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 541851-КС-001 від 09.06.2025 у розмірі 17100 грн. - тіло кредиту.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" судовий збір в розмірі 869 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», місцезнаходження: 01133, м. Київ, б. Л. Українки, 26, офіс 411 ЄДРПОУ 41084239;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Малярчук