РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року 	справа № 580/2609/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді – Паламаря П.Г.,
за участю:
секретаря судового засідання – Трегулова Б.Л.,
прокурора – Зінченко О.О.,
представників відповідачів – Кравця І.В, Шило Я.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Черкаської міської ради, КП “Дирекція парків” Черкаської міської ради, третя особа – управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури (18015, м. Черкаси, вул. Б.Хмельницького, 60) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу (36039, м. Полтава, вул. Коцюбинського, 6) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36), КП “Дирекція парків” Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 168) в якому просить:
-визнати протиправною бездіяльність Черкаської міської ради та комунального підприємства “Дирекція парків” Черкаської міської ради щодо незабезпечення організації проведення робіт із винесення меж території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б. Хмельницького”, площею 1,6 га, координації здійснення землеустрою цієї земельної ділянки та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності та зобов`язати Черкаську міську раду організувати проведення робіт із винесення меж території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б. Хмельницького”, площею 1,6 га, координувати здійснення землеустрою цієї земельної ділянки, контролювати використання і охорону земель комунальної власності;
-визнати протиправною бездіяльність комунального підприємства “Дирекція парків” Черкаської міської ради щодо незабезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природньо-заповідного фонду, проведення робіт із винесення меж пам`ятки природи, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка щодо парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б.Хмельницького”, площею 1,6 га, та зобов`язати комунальне підприємство “Дирекція парків” Черкаської міської ради та Черкаську міську раду, з метою забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта природньо-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б. Хмельницького”, площею 1,6 га, провести роботи із винесення меж пам`ятки природи, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурором зазначено, що на його думку відповідачі протиправно протягом тривалого часу не вживають заходів з метою винесення меж території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б. Хмельницького”, площею 1,6га та закріплення їх в натурі (на місцевості). Вказано, що парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення “Парк ім. Б. Хмельницького”, знаходиться без охорони, його межі в натурі (на місцевості) залишаються не визначеними, інформаційно-охоронні знаки встановленого зразку відсутні, документи, що посвідчують право на земельні ділянки не погоджено та не затверджено. Черкаською окружною прокуратурою подається вказаний позов в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, оскільки в ході реалізації повноважень, наданих органам прокуратури Конституцією України та Законом України “Про прокуратуру”, встановлено факт недотримання вимог природоохоронного законодавства, що проявляється у не вжитті заходів з метою винесення меж пам`ятки природи закріплення їх в натурі (на місцевості).
Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав повністю.
Державна екологічна інспекція Центрального округу направила до суду письмові пояснення. згідно яких позов Черкаської окружної прокуратури просила задовольнити, а розгляд справи проводити за відсутності її представника.
Комунальним підприємством “Дирекція парків” Черкаської міської ради до суду подано відзив на адміністративний позов, згідно якого вказано про не доведення прокурором, що орган, до компетенції якого віднесені повноваження щодо здійснення охорони та нагляду за збереженням навколишнього природного середовища та захисту об`єктів природо-заповідного фонду, не здійснює або не належним чином здійснює захист інтересів держави у даній сфері. Вказано, що комунальним підприємством вживаються заходи із винесення меж пам`ятки природи, закріплення їх в натурі (на місцевості), зокрема на підставі розробленого ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та рішення Черкаської міської ради №2-45 від 16.12.2010 КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради замовлено виготовлення обмінного файлу та 27.03.2026 межі об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» було внесено до Державного земельного кадастру шляхом накладення обмежень у використанні земель, а саме: обмеження за №009:100700:00000023; вид обмеження: 100700, Парки-пам`ятки садово- паркового мистецтва; зміст обмеження: Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б. Хмельницького»; Площа земель (земельної ділянки), на яку поширюється обмеження у використанні земель 1,6122 га., що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель №НВ-6500060702026 від 27.03.2026. Наголошено, що вчинено всі необхідні дії з метою виконання робіт з встановлення меж об`єкту природно-заповідного фонду, а саме: 1. виготовлено проект землеустрою з організації та встановлення меж території Парку ім. Б.Хмельницького; рішенням Черкаської міської ради №2-45 від 16.12.2010, затверджено проект землеустрою з організації та встановлення меж території парку ім. Б. Хмельницького; межі об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» було внесено до Державного земельного кадастру шляхом накладення обмежень у використанні земель (обліковий номер обмеження: 009:100700:00000023), що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель №НВ-6500060702026 від 27.03.2026. Зазначено, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень, та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій, однак останніх адміністративний позов не містить.
В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав.
Черкаська міська рада, у відзиві позов також не визнала та просила у задоволенні позову прокурора відмовити з тих підстав, що прокурором не доведено підстави звернення до суду, а також вказано, що Черкаською міською радою вчинено всі необхідні дії щодо забезпечення організації проведення робіт із винесення меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» площею 1,6 га, координації здійснення землеустрою цієї земельної ділянки та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності, забезпечення режиму охорони та збереження об`єкта ПЗФ та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка.
В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав.
Управління екології та природних ресурсів Черкаської обласної державної адміністрації до суду подано письмові пояснення про задоволення позову прокурора, згідно яких вказано, що за період діяльності Управління проєкт землеустрою щодо організації і встановлення меж парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б. Хмельницького» на розгляд не надходив, висновок про погодження не видавався. Разом з тим, Комунальним підприємством «Дирекція парків» Черкаської міської ради листом від 01.04.2026 № 131 на адресу Управління направлені копії: витягу з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель № НВ-6500060702026 від 27.03.2026 з обліковим номером обмежень у використанні земель 009:100700:00000023 під парком-пам`яткою садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б. Хмельницького» площею 1,6122 га (копія додається); рішення Черкаської міської ради від 16.12.2010 № 2-45 «Про встановлення меж території та об`єктів природно-заповідного фонду в м. Черкаси», яким затверджено проект землеустрою з організації та встановлення меж території паркупам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б. Хмельницького» площею 1,6122 га. При розгляді вищевказаних матеріалів встановлено, що площа парку, на яку зареєстровані обмеження у використанні земель (1,6122га) не відповідає площі зазначеній у Рішенні про оголошення (1,54 га), що може свідчити про зміну меж заповідного об`єкта. Враховуючи зазначене, Управлінням направлено лист до Комунального підприємства «Дирекція парків» Черкаської міської ради щодо необхідності вжиття заходів стосовно забезпечення виконання робіт по встановленню меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б. Хмельницького», у тому числі реєстрації обмежень у відповідності до вимог ст. 111, 186 Земельного кодексу України, ст. 47 Закону України «Про землеустрій» та з урахуванням вимог ст. 54 Закону України «Про природно-заповідний фонд України».
Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з такого. 
Рішенням виконавчого комітету Черкаської обласної ради депутатів трудящих №367 від 27.06.1972 «Про віднесення пам`яток природи місцевого значення за категоріями згідно нової класифікації та затвердження нововиявлених заповідних територій і природних об`єктів», серед іншого, було оголошено про створення парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк Б. Хмельницького» площею 1,6 га. (cквер імені Ленінського комсомолу). 
На підставі Договору №188 від 23.05.2006, укладеного між ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та Управління капітального будівництва Черкаської обласної державної адміністрації, було виготовлено проект землеустрою з організації та встановлення меж території Парку ім. Б.Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення площею 1,6122 га на території м. Черкаси.
Рішенням Черкаської міської ради №4-125 від 04.10.2007 закріплено на праві господарського відання за КП «Дирекція парків» Черкаської міської ради, парк ім. Б.Хмельницького, площею 1,6 га, що розташований у м. Черкаси по вул. Байди Вишневецького, створений рішенням ОВК №367 від 26.06.1972.
14.02.2008 начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області погоджено проект землеустрою з організації та встановлення меж території парку ім. Б. Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення площею 1,6122 га на території м. Черкаси (Висновок №161).
11.03.2009 начальником Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області було затверджено Положення про паркпам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» та видано охоронне зобов`язання на вказаний об`єкт природнозаповідного фонду.
Відповідно до п. п. 1, 2 рішення Черкаської міської ради №2-45 від 16.12.2010 «Про встановлення меж території та об`єктів природно-заповідного фонду в м. Черкаси» вирішено: 1. Затвердити проект землеустрою з організації та встановлення меж території парку ім. Б. Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення на території міста Черкаси по вул. О.Дашковича. 2. Встановити територію парку ім. Б. Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення на території міста Черкаси по вул. О.Дашковича площею 16122 кв. м. в межах, визначених проектом землеустрою. За основним цільовим призначенням земельну ділянку віднести до категорії земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
02.03.2026 року між КП «Дирекція парків» та ТОВ «Черкаський проектний інститут землеустрою» укладено договір №020-д на виконання землевпорядних робіт, предметом якого є виготовлення електронного документу та внесення відомостей до Державного земельного кадастру. 
26.03.2026 року між КП «Дирекція парків» та ТОВ «Землеустрій та оцінка» укладено договір №15/26 щодо розроблення проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки під парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького». 
На підставі розробленого ДП «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та рішення Черкаської міської ради №2-45 від 16.12.2010, КП «Дирекція парків» було замовлено виготовлення обмінного файлу та 27.03.2026 межі об`єкту природно-заповідного фонду парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» було внесено до Державного земельного кадастру шляхом накладення обмежень у використанні земель, а саме: обмеження за №009:100700:00000023; вид обмеження: 100700, Парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва; зміст обмеження: Парк-пам`ятка садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького»; Площа земель (земельної ділянки), на яку поширюється обмеження у використанні земель 1,6122 га., що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель №НВ-6500060702026 від 27.03.2026.
Судом також встановлено, що згідно наданих копій фографій, на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк Б. Хмельницького» встановлено інформаційно-охоронні знаки.
Суд звернув увагу, що дії щодо оформлення правового статусу земельної ділянки та встановлення її меж були розпочаті завчасно, до відкриття провадження у справі.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає, що відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.
Відповідно до вимог частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Частинами 3, 4 та 5 статті 53 КАС України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.
У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.
Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.
Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.
Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.
Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" №1264-ХІІ від 25 червня 1991 року (далі - Закон №1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.
Згідно зі статтею 5 Закону №1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.
Пунктом "і" частини 1статті 19 Закону №1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.
Згідно з частиною 2 статті 61 Закону №1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.
Відповідно до частин другої, третьої статті 2 Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року (далі - ЗК України) суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 19 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
Пунктами "д", "к" частини 1 статті 12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до статті 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 ЗК України).
Згідно з частиною першою статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Відповідно до частини сьомої статті 79-1 ЗК України винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування.
Частиною восьмою статті 79-1 ЗК України передбачено, що у разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру.
Згідно з частиною четвертою статті 7 Закону України "Про природно-заповідний фонд України" №2456-ХІІ від 16 червня 1992 року (далі - Закон №2456-ХІІ) межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Частиною третьою статті 26 Закону №2456-ХІІ передбачено, що власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.
Відповідно до частини третьої статті 60 Закону №2456-ХІІ органи місцевого самоврядування, місцеві державні адміністрації, виконавчі органи місцевого самоврядування сприяють охороні й збереженню територій та об`єктів природно-заповідного фонду, виконанню покладених на них завдань.
Згідно із статтею 1 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22 травня 2003 року (далі - Закон №858-IV) під проектом землеустрою розуміють сукупність економічних, проектних і технічних документів щодо обґрунтування заходів з використання та охорони земель, які передбачається здійснити за таким проектом; цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.
Статтею 2 цього ж Закону передбачено, що землеустрій забезпечує встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.
Відповідно до статті 19 Закону №858-IV до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать організація та здійснення землеустрою, проведення інвентаризації земель та земельних ділянок усіх форм власності.
Згідно із статтею 20 Закону №858-IV землеустрій проводиться в обов`язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі встановлення в натурі (на місцевості) меж земель, обмежених у використанні і обмежених (обтяжених) правами інших осіб (земельні сервітути).
Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що підставою для здійснення землеустрою є рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою, укладені договори між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою, судові рішення.
Згідно із статтею 25 Закону №858-IV одним із видів документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону №858-IV замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи.
Статтею 47 Закону №858-IV передбачено, що проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою, зокрема: збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.
Таким чином, природоохоронне законодавство України передбачає ідентифікацію територій природно-заповідного фонду, в тому числі шляхом встановлення в натурі їх меж, для чого в обов`язковому порядку розробляються проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду.
Наведене убезпечує від використання землі на території природно-заповідного фонду (в тому числі заказника) не за цільовим призначенням та запобігає її протиправному привласненню.
В даному ж випадку, судом встановлено, що до Державного земельного кадастру не внесено інформацію про парку - пам`ятки садово - паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького». 
Проте, суд зазначає, що предметом спору у цій справі є бездіяльність відповідачів щодо незабезпечення проведення робіт з винесенням меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького», закріплення їх в натурі (на місцевості) та здійснення охорони.
Таким чином, з метою належного вирішення даної справи, слід з`ясувати те, чи вживались міською радою дії, спрямовані забезпечення проведення робіт з винесенням меж, закріплення їх в натурі (на місцевості) та фактичного здійснення охорони земель комунальної власності.
Так, судом встановлено, що проект землеустрою з організації та встановлення меж території парку ім. Б. Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення площею 1,6122 га на території м. Черкаси погоджено, затверджено Положення про паркпам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького» та видано охоронне зобов`язання на вказаний об`єкт природнозаповідного фонду.
При цьому, рішення Черкаської міської ради №2-45 від 16.12.2010 «Про встановлення меж території та об`єктів природно-заповідного фонду в м. Черкаси», затверджено проект землеустрою з організації та встановлення меж території парку ім. Б. Хмельницького – пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення на території міста Черкаси по вул. О.Дашковича та встановлено територію парку 
Після чого, в свою чергу, виготовлено електронного документу та внесенно відомості до Державного земельного кадастру що обмежень у використанні земель №009:100700:00000023 (№НВ-6500060702026), а також укладено договір №15/26 щодо розроблення проєкту землеустрою для відведення земельної ділянки під парк-пам`ятку садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк ім. Б.Хмельницького». 
При цьому, КП “Дирекція парків” Черкаської міської ради на території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва «Парк Б. Хмельницького» встановлено інформаційно-охоронні знаки.
Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, які стосуються бездіяльності відповідачів саме щодо не вжиття заходів з організації проведення робіт із винесення меж території парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва, координації здійснення землеустрою, контролю використання і охорону земель комунальної власності, а також провести роботи із винесення меж пам`ятки природи, закріплення їх в натурі (на місцевості) та встановлення інформаційно-охоронних знаків встановленого зразка, то дана обставина не є визначальною підставою для того, щоб визнати бездіяльність відповідачів щодо не проведення робіт з даного питання, адже як встановлено судом такі роботи відповідачами проведені/проводяться.
Суд також враховує, що дані роботи відповідачами почали проводитись до відкриття провадження у даній справі, втім законодавець не встановлює строків або термінів встановлення меж об`єктів природно-заповідного фонду, не встановлює відповідальності за не своєчасне встановлення меж об`єктів природно-заповідного фонду, а також відсутній відповідний склад правопорушення, суб`єктом якого є орган місцевого самоврядування, а об`єктивна сторона полягає у протиправній бездіяльності суб`єкта.
Суд зазначає, що для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного чи несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.
Така позиція узгоджується із висновками, які зробив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №160/6885/19. У цій справі колегія суддів також зазначила, що бездіяльність суб`єкта владних повноважень може бути визнана протиправною адміністративним судом лише у випадку, якщо відповідач ухиляється від вчинення дій, які входять до кола його повноважень та за умови наявності правових підстав для вчинення таких дій.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 грудня 2018 року у справі 3813/4640/17.
У постанові Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі №342/158/17 суд касаційної інстанції зазначив, що протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти як зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.
В даному ж випадку, слід дійти висновку, що в діях Черкаської міської ради та КП “Дирекція парків” Черкаської міської ради відсутні ознаки протиправної бездіяльності щодо незабезпечення проведення робіт з винесенням меж парку-пам`ятки садово-паркового мистецтва місцевого значення «Парк Б. Хмельницького», а тому у даній позовній вимозі слід відмовити.
Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки станом на дату вирішення даної справи, відповідачами вживалися та вживаються заходи щодо організацію проведення робіт з винесенням меж парку - пам`ятки.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 139 КАС України розподіл судових витрат не здійснювався.
Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову відмовити.
Копію рішення направити сторонам по справі.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР