Кропивницький апеляційний суд 

Провадження № 33/4809/287/26 Головуючий у суді І-ї інстанції Бондаренко В.В.
Категорія - ч. 1 ст. 161-1 КУпАП   Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Бондарчук Р.А. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2026 року, суддя Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А., за участю секретаря Ковальової Н.Д., захисника – адвоката Глазкова А.С., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу із доповненням захисника – адвоката Деревянко Я.Р. на постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2026 року, якою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який є фізичною особою - підприємцем, проживаючого АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 грн. з конфіскацією на користь держави вилученого згідно акту від 31.03.2026 пального – дизельного палива у кількості 5 літрів, яке знаходиться в каністрі пластиковій синього кольору.
Стягнуто судовий збір на користь держави в розмірі 665 грн. 60 коп.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 31.03.2026 року о 09 год. 50 хв. за адресою: м. Бобринець вул. Незалежності, Кропивницького району Кіровоградської області фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) здійснив роздрібну реалізацію дизельного палива в кількості 5 літрів вартістю 410 грн., чим порушив ч.2 ст.29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18.06.2024 року (зі змінами) (далі Закон), а саме не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.161-1 КУпАП.

В апеляційній скарзі із доповненням захисник – адвокат Деревянко Я.Р. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ФОП ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність з 06.10.2010 року. 
Основний вид діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Додаткові види діяльності в тому числі 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. 
На момент складення адміністративного протоколу у ФОП ОСОБА_1 була діюча ліцензія на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки. 
31.03.2026 року ОСОБА_1 не здійснював реалізацію дизельного палива. 
У трудових відносинах з ОСОБА_1 перебуває робітник ОСОБА_2 . Проте, у зв`язку з нестачею працівників, було запрошено ОСОБА_3 для стажування, ознайомлення з трудовими обов`язками та режимом і способом роботи. 
31.03.2026 року о 09.50 год. ОСОБА_3 перебував за адресою АДРЕСА_2 . Однак він не був працівником ФОП ОСОБА_1 та не мав повноважень аби здійснювати реалізацію палива, вказівок це зробити даній особі також не надходило. Тому така дія була здійснена не в інтересах ФОП ОСОБА_1 , а самовільно, без жодного дозволу особою, яка навіть не є найманим працівником.
В доповненні до апеляційної скарги захисник – адвокат Глазков А.С. зазначив, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) здійснює господарську діяльність з 06.10.2010 року, що підтверджується Витягом з реєстру, який вже надано до суду. Основний вид діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Додаткові види діяльності втому числі 49.41 Вантажний автомобільний транспорт. 
На момент складення адміністративного протоколу у ФОП ОСОБА_1 була діюча ліцензія на право зберігання пального виключно для потреб власного споживання та/або промислової переробки. 
Проте, за цією ж адресою здійснює господарську діяльність і інша особа - ТОВ «Мічкур Максим Юрійович» (код ЄДРПОУ: 45608422), яка теж мала на момент перевірки діючу ліцензію на право зберігання пального за тією ж адресою (а.с. 20). 
Працівники поліції, які складали протокол та працівники податкової з невідомих причин вирішили, що вони проводять контрольну закупівлю саме у ФОП ОСОБА_1 , а не у ТОВ «Мічкур Максим Юрійович» та склали на останнього протокол.
Крім того, протокол складено не на ОСОБА_1 , а на іншу особу 20.06.1988 року народження, оскільки ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на 2 роки раніше за особу зазначену в протоколі.
Суд першої інстанції на підтвердження вини ОСОБА_1 посилається в тому числі на копію письмових пояснень працівників ДПС ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
У поясненнях даних службових осіб від 31.03.2026 року вказано: «По факту реалізації пального здійснено відеофіксацію». Проте, надане інспекторами податкової відео не містять жодного підтвердження реалізації дизельного палива, виходячи з наступного.
Надані до апеляційного суду відеоматеріали з відеореєстратора автомобіля та мобільного телефону детально фіксують хронологію та фактичні обставини події, що повністю спростовують версію органу обвинувачення.
Також, зазначає, що працівниками податкової та органом обвинувачення взагалі не доведено, що оператору АЗС передавалися саме кошти, тобто грошові знаки в розумінні національного законодавства. 
В матеріалах справи відсутній протокол опису коштів, які мали використовуватися при контрольній закупці, а після її проведення ніхто кошти не вилучав, що підтверджує бездоказовість лінії обвинувачення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши захисника – адвоката Глазкова А.С. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зваживши доводи апеляційної скарги із доповненням, а також перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга із доповненням підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вимогами ст. 280 КУпАП, регламентовано, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 252 КУпАП передбачено, що оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 283 КУпАП постанова судді має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

На переконання апеляційного суду вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.161-1 КУпАП не дотримався, розглянув справу поверхово неповно, та однобічно, не надав всім зібраним по справі доказам належну правову оцінку та дійшов передчасного та помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому постанова суду підлягає скасуванню, з таких підстав.

Згідно з диспозицією ч.1 ст.161-1 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі оптової або роздрібної торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання, передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Таким чином, об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.
Визначення господарської діяльності міститься, зокрема, у Господарському кодексі України (далі ГК України). Відповідно до статті 3 цього Кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).
Підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку (стаття 42 ГК України). Некомерційне господарювання це самостійна систематична господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання, спрямована на досягнення економічних, соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку (стаття 52 ГК України).
Статтею 42 Господарського кодексу України передбачено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.
Згідно ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Тобто, торгівля пальним є ліцензованою діяльністю, що здійснюється суб`єктом господарювання.
Згідно зі статтею 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Отже, незалежно від наявності/відсутності мети отримання прибутку, господарською діяльністю є виготовлення, реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг, що здійснюється самостійно(ініціативно) та систематично. Саме у разі здійснення такої (господарської) діяльності та реалізації господарської компетенції особи визнаються суб`єктами господарювання та підлягають державній реєстрації у встановленому законом порядку як юридична особа чи фізична особа підприємець (стаття 58 ГК України). За відсутності в діяльності особи щодо реалізації продукції ознак самостійності (ініціативності) та систематичності, а також господарської компетенції відсутні підстави для висновку про її господарський характер, а отже, і про обов`язок особи зареєструватись як суб`єкт господарювання.
Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини в сфері господарської діяльності», під господарською діяльністю слід розуміти діяльність фізичних і юридичних осіб, пов`язану з виробництвом чи реалізацією продукції (товарів), виконанням робіт чи наданням послуг з метою одержання прибутку (комерційна господарська діяльність) або без такої мети (некомерційна господарська діяльність). Підприємницька діяльність є одним із видів господарської діяльності, обов`язкові ознаки якої безпосередність (самостійно), систематичність (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик її здійснення з метою отримання прибутку (п.2).
Отже суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.161-1 КУпАП (в частині здійснення господарської діяльності без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання, передбачено законом) може бути лише суб`єкт господарювання.
Крім того необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме вчинення три і більше разів, а також отримання від здійснення зазначеного виду діяльності дохід. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.161-1 КУпАП.
З огляду на зазначене під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.161-1 КУпАП, при встановленні об`єктивної сторони складу правопорушення, яке полягає у оптовій або роздрібній торгівлі пальним без державної реєстрації суб`єктом господарювання або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачено законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди), з`ясуванню підлягають як факти здійснення реалізації продукції (виконання робіт чи надання послуг) особою без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, так і факти систематичності такої діяльності (три і більше разів), її самостійність та ініціативність, наявність в особи господарської компетенції щодо такої діяльності.

Так, як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАД №840456 від 31.03.2026 року, ОСОБА_1 ставиться в провину, що 31.03.2026 року о 09 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_3 фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) здійснив роздрібну реалізацію дизельного палива в кількості 5 літрів вартістю 410 грн., чим порушив ч.2 ст.29 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» № 3817-IX від 18.06.2024 року (зі змінами) (далі – Закон), а саме не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.161-1 КУпАП.

На підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП, працівниками поліції до суду до протоколу додані:
- копію письмових пояснень ОСОБА_6 від 31.03.2026 року, згідно яких 31.03.2026 року близько 09 год. 50 хв. було здійснено купівлю дизельного палива на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , було придбано 5 літрів дизельного палива на загальну суму 410 грн., діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 , при цьому ФОП ОСОБА_1 не має ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі пальним (а.с.2);
- копію письмових пояснень ОСОБА_4 від 31.03.2026 року, згідно яких 31.03.2026 року близько 09 год. 50 хв. зафіксовано реалізацію пального дизельного палива в кількості 5 літрів на суму 410 грн. на АЗС, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на якій здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на вказаній АЗС відсутня. По факту реалізації пального ним здійснено відеофіксацію (а.с.3);
- копію письмових пояснень ОСОБА_5 від 31.03.2026 року, згідно яких 31.03.2026 року о 09 год. 50 хв. зафіксовано реалізацію пального (ДП) у кількості 5 літрів на суму 410 грн. на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , на якій здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 . Ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним на вказаній АЗС відсутня. По факту реалізації пального здійснено відеофіксацію (а.с.4).

Крім того, в підтвердження вини ОСОБА_1 до протоколу додано копію акту вилучення дизельного палива, яке знаходиться в каністрі пластиковій синього кольору в кількості 5 літрів (а.с.5).

Під час апеляційного розгляду був допитаний в якості свідка співробітника ГУ ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_4 , який пояснив, що працює в органах податкової служби з 2004 року.
24.06.2021 року ГУ ДПС у Кіровоградській області було отримано лист інформування СБУ від про здійснення в АДРЕСА_2 , реалізації дизельного палива без ліцензії для роздрібної та оптової торгівлі паливом. 
У зв`язку з цим 26.07.2021 року було здійснено перевірку АЗС за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено факт роздрібної торгівлі ПММ без передбаченої законом ліцензії.
В подальшому податковою службою з метою перевірки можливих повторних фактів роздрібної торгівлі було здійснено відеоспостереження та фіксація фактів роздрібної торгівлі.
В подальшому 31.03.2026 року було здійснено контрольно-розрахункову операцію (контрольну закупку) ФОП ОСОБА_1 та на відео зафіксовано факт реалізації дизельного пального. Зокрема на АЗС за адресою: АДРЕСА_2 на якій здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 під час якої будо зафіксовано на власний мобільний телефон факт реалізації пального (ДП) у кількості 5 літрів за грошові кошти. 
Потім було викликано працівників поліції для складення протоколу про адміністративне правопорушення, які відібрали пояснення від працівників ГУ ДПС та складено акт про вилучення дизельного палива.
Для складання протоколу працівникам поліції було передано відео спостереження за АЗС про факти продажу пального за декілька днів та відео контрольної закупки. Чому воно не було долучено до протоколу йому не відомо.
У подальшому ГУ ДПС у Кіровоградській області було здійснено перевірку АЗС ТОВ «Мічкур Максим Юрійович» за адресою: АДРЕСА_2 на якій здійснюється діяльність ФОП ОСОБА_1 складено акт перевірки та виписані податкові повідомлення-рішення про нарахування штрафів та пені. 
Крім того, пояснив, що працівниками ГУ ДПС було складено акт перевірки та по даному акту було винесено відповідні санкції на ФОП ОСОБА_1 .

Проте, суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, оцінивши всі зібрані по справі докази, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні даного інкримінованого адміністративного правопорушення не підтверджується, а навпаки спростовується зібраними по справі доказами і, зокрема:
Поясненнями свідка ОСОБА_2 , який в суді першої інстанції пояснив, що працює у ФОП ОСОБА_1 останні 3-4 роки обіймаючи посаду менеджера. Він запросив ОСОБА_7 на посаду різноробочого на стажування. 
В день події ФОП ОСОБА_1 надав вказівку заправити службовий автомобіль, про що він повідомив ОСОБА_8 . 
Під час здійснення заправки перебував на території бази за адресою АДРЕСА_2 . Територія бази огороджена парканом, доступ на яку здійснюється через ворота на електроприводі, які в день події були зачинені на хвіртку. Пропуск на територію здійснює він. 
Пульт від воріт має він та ОСОБА_1 . Через годину після події дізнався, що ОСОБА_9 заправив невідомий автомобіль, щодо заправки якого ОСОБА_1 вказівку не надавав. 
Хто впустив на територію бази сторонній автомобіль йому не відомо. ОСОБА_10 працював приблизно 5 днів, після чого на роботу не вийшов, на дзвінки не відповідає.
Поясненнями свідка ОСОБА_11 , яка в суді першої інстанції пояснила, що її та брата її чоловіка - ОСОБА_12 зупинила поліція, їх запросили бути понятими, показали каністру синього кольору, вміст якої їй не відомий, про що розписалась. 
В протоколі про адміністративне правопорушення та акті вилучення стоять її підписи, які на час підписання заповнені не були, однак чому розписалась в документах без викладу їх змісту пояснити не може. 
Зауважень до проведення вилучення пластикової каністри синього кольору не було. Знає ОСОБА_1 як мешканця міста Бобринець.

Також, слід зазначити, що долучений під час апеляційного розгляду відеозапис працівників ГУ ДПС не є належним та допустимим доказом в розумінні ст.251 КУпАП. Оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення в графі до протоколу додається, відсутнє посилання про даний відеозапис.
Вказаний відеозапис не був наданий до суду першої інстанції.
Крім того, відсутня повна відеофіксація та відсутнє зазначення найменування спеціального технічного засобу, який використовувався для фіксування правопорушення. 
За наявним відеозаписом об`єктивно не можливо встановити: найменування пристрою, який використовували, дату зйомки, час зйомки, неможливо ідентифікувати осіб та обставини. При цьому, відеозапис не був предметом дослідження в суді першої інстанції. Тому даний відеозапис апеляційний суд не приймає до уваги.
Не долучався і запис з боді-камер працівників поліції про ведення якого зазначив свідок ОСОБА_4 .

Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні апеляційної інстанції належні та допустимі докази саме того, що ОСОБА_1 здійснив роздрібну реалізацію дизельного палива в кількості 5 літрів не маючи ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним на АЗС – відсутні.

Допитаний в суді першої інстанції в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що ОСОБА_1 вказівки на продаж пального з ємностей АЗС не надавав.
Матеріали справи не містять доказів на спростування показань в суді першої інстанції свідка ОСОБА_2 .

Зокрема, як вбачається з пояснень ОСОБА_11 , її та брата її чоловіка - ОСОБА_12 зупинила поліція, їх запросили бути понятими, показали каністру синього кольору, вміст якої їй не відомий, про що розписалась. В протоколі про адміністративне правопорушення та акті вилучення стоять її підписи, які на час підписання заповнені не були.
При цьому, працівниками поліції не було проведено відповідного дослідження чи експертизи пального, згідно яких можна було б стверджувати про вміст вилученої каністри.

Диспозиція ч. 1 ст. 161-1 КУпАП характеризується наявності в особи прямого умислу на вчинення цього правопорушення.
Матеріали справи взагалі не містять доказів на підтвердження реалізації пального ОСОБА_1 .
Відсутні докази того, що діяльність ОСОБА_1 по реалізації пального на АЗС була самостійною та ініціативною, повністю охоплювалась його власною господарською компетенцією, та не була пов`язана із виконанням трудових функцій найманим працівником на робочому місці із використанням майна суб`єкта господарювання, зареєстрованого у встановленому порядку.

Також, слід зазначити, що ні працівниками ГУ ДПС, ні співробітниками поліції не відібрано пояснення у ОСОБА_13 , який безпосередньо здійснив заправку
Апеляційний суд звертає увагу, що не долучено трудовий договір ОСОБА_13 , або наказ про стажування та відповідальних осіб. Не долучено та не з`ясовано посадові обов`язки заправника АЗС. 
Взагалі не встановлено кому належить дане пальне ФОП ОСОБА_1 чи ТОВ ОСОБА_1 .
Крім того, не відібрано пояснення у самого ОСОБА_1 з приводу реалізації пального 

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушенні по суті відображена інформація про разовий випадок реалізації пального найманим працівником, що не свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 саме здійснення господарської діяльності з огляду на поняття такої і навіть щодо цього випадку такої реалізації відсутні докази продажу, оскільки не було здійснено та оформлено належним чином контрольної закупки, а лише мається констатація абстрактного факту роздрібної торгівлі «дизельним пальним в кількості 5 літрів, на суму 410 грн.».

Крім того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161-1 КУпАП полягає у здійсненні господарської діяльності, тобто процесу обміну товарами та грошима.
Разом з тим, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані щодо отримання ОСОБА_1 грошей від продажу пального, тобто виручки, яка відповідно до санкції ч.1 ст. 161-1 КУпАП повинна бути конфіскованою у разі визнання особи винною у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення. Відсутні такі відомості і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.

Долучені працівниками поліції пояснення свідків, які при цьому, є працівниками ГУДПС в Кіровоградській області містять абстрактний характер, оскільки ними було вказано на придбання пального на АЗС та не містять відомостей хто здійснював продаж пального, кому, скільки разів та на підставі чого ними було встановлено, що продаж здійснювався без дозвільних документів.

Наведені факти свідчать про неналежність доказів у справі, які не тільки не підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно обставин вчинення особою діяння, що ставиться їй у провину, але і оформлені у такий спосіб, який викликає сумніви щодо об`єктивності і повноти дій уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, які могли нести формальний характер з метою притягнення водія до адміністративної відповідальності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").
З огляду на передбачене санкцією ч. 1 ст. 161-1 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень.
Суд зазначає, що з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Враховуючи положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
При цьому, суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Практика Європейського суду з прав людини показує, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вищезазначених обставин, відповідно до вимог чинного законодавства України усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Враховуючи викладене, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП. В його діях відсутня суб`єктивна та об`єктивна сторона та умисел, отже відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення. 
Проте, суд першої інстанції не звернув уваги на вищевказані порушення вимог закону допущені при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, не повно та не об`єктивно розглянув справу, не надав всім зібраним доказам по справі належну правову оцінку та дійшов помилкового та передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Допущені порушення вимог закону є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження стосовно ОСОБА_1 за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
За таких підстав, апеляційна скарга захисника – адвоката Деревянко Я.Р. в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.161-1 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу із доповненням захисника – адвоката Деревянко Я.Р. в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 18 травня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.161-1 КУпАПта накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн. з конфіскацією на користь держави вилученого згідно акту від 31.03.2026 пального – дизельного палива у кількості 5 літрів, яке знаходиться в каністрі пластиковій синього кольору – скасувати.
На підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАПпровадження по справі по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.161-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького
апеляційного суду       Р.А. Бондарчук