РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

21 липня 2026 року 	м. Рівне	№460/6724/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується – Позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі іменується – Відповідач 1), Військової частини НОМЕР_2 (далі іменується – Відповідач 2), в якому Позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 та Військової частини НОМЕР_1 , щодо не нарахування та не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» військовослужбовцю ОСОБА_1 ; зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 01.10.2024 до 31.03.2025, з урахуванням проведених виплат за цей період; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100000 грн, із розрахунку на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та у відпустці за станом здоров`я, у зв`язку з отриманою травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, а саме за періоди з 31.03.2025 по 31.12.2025, з урахуванням проведених виплат за цей період.
Стислий виклад позиції Позивача.
Позивач зазначає, що проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 та Військовій частині НОМЕР_1 . Вказує, що факт тривалого стаціонарного лікування, наявність травми, пов`язаної із захистом Батьківщини є достатніми підставами для нарахування додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн у розрахунку на місяць, однак Відповідачами за період з 01.10.2024 до 31.03.2025 та з 31.03.2025 по 31.12.2025 додаткова винагорода не була виплачена, що порушує його право на належний розмір грошового забезпечення. Просив позов задовольнити повністю.
Стислий виклад заперечень Відповідача.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що після закінчення зазначеного лікування медичними документами не підтверджено продовження лікування Позивача у зв`язку з травмою правого ока. Подальші госпіталізації були пов`язані з іншими захворюваннями та станами здоров`я, зокрема захворюваннями хребта, серцево-судинної та нервової систем, суглобів і наслідками оперативних втручань. Також зазначає, що саме перебування військовослужбовця на лікуванні, без установлення зв`язку такого лікування з пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, пов`язаними із захистом Батьківщини, не створює права на спірну додаткову винагороду. Просить у задоволенні позову відмовити повністю.
Ухвалою суду від 27.04.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Ухвалою суду від 21.07.2026 клопотання Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду – залишити без задоволення.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до статті 229 КАС України.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. 
Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу. 
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу за мобілізацією у Військовій частині НОМЕР_2 з 12.02.2023 до 31.03.2025, а з 31.03.2025 по 18.01.2026 у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_3 . 
Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2025 №117 підтверджено, що з 31.03.2025 Позивача зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 та в розпорядження її командира. Підставою зазначено наказ по особовому складу від 24.03.2025 №119-РС. 
Витягом із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 18.01.2026 №18 підтверджено, що Позивача, звільненого наказом по особовому складу від 18.12.2025 №371-РС у запас за станом здоров`я у зв`язку з наявністю інвалідності, з 18.01.2026 виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.
Відповідно до довідки про обставини травми від 16.11.2024 №4289, 22.12.2023 близько 09 год. 00 хв. під час виконання ремонту військового автомобіля розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_2 Позивач отримав травму правого ока. У довідці зазначено, травма пов`язана із захистом Батьківщини. 
Довідкою Військової частини НОМЕР_2 від 27.09.2023 №2928 підтверджено, що Позивач із 19.05.2023 брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи у місті Торецьку Донецької області. 
З довідок Військової частини НОМЕР_1 від 02.02.2026 №11-23/498 та №11-23/499 вбачається, що у період з жовтня 2024 року по грудень 2025 року Позивач перебував на довготривалому лікуванні, а щомісячні додаткові види грошового забезпечення та премії у цей період йому не виплачувалися. 
Вважаючи протиправною бездіяльність Відповідачів щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн, Позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. 
Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом. 
Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації. 
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частин 1 - 2 статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. 
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності (частина 4 статті 9 цього Закону).
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений у Порядку №260 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), за змістом пункту 2 розділу І якого грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги). 
У пункті 8 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). 
Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника). Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває станом на час розгляду справи. 
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168. 
У пункті 1 Постанови №168 встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах. 
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також пункт 1 Постанови №168 передбачає, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. 
Таким чином, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану.
Ця додаткова винагорода підлягає виплаті, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної, медичної) комісії. 
Тобто, норми Постанови №168 передбачають встановлення двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування, а саме: пов`язаність поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця із захистом Батьківщини, а також таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарськоекспертної, медичної) комісії.
Довідкою про обставини травми від 16.11.2024 №4289 установлено, що 22.12.2023 приблизно о 09 годині під час ремонту військового автомобіля розвідувального взводу Військової частини НОМЕР_2 у населеному пункті Яблунівка Краматорського району Донецької області Позивач використовував зубило та молоток для відкручування гайки ступиці переднього колеса.
Під час удару молотком по зубилу відбувся скол металу, який потрапив у захисні окуляри, внаслідок чого окуляри тріснули, а уламок пошкодив праве око Позивача.
Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №6248 підтверджено, що з 28.12.2023 до 10.01.2024 Позивач перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом посттравматичного кератиту правого ока.
Отже, саме лікування з 28.12.2023 до 10.01.2024 безпосередньо пов`язане з травмою правого ока від 22.12.2023.
Зазначений період перебуває поза межами предмета цього спору, оскільки Позивач заявив вимоги щодо нарахування додаткової винагороди починаючи з 01.10.2024. 
З наданих медичних виписок Позивача вбачається, що він перебував на лікуванні, зокрема:
з 24.09.2024 до 08.10.2024 — у КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради в опіковому відділенні з пластичною хірургією та відновно-реконструктивною ортопедією;
з 10.10.2024 до 21.10.2024 — у неврологічному відділенні КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня»;
з 25.10.2024 до 11.11.2024 — у травматологічному відділенні КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 13.12.2024 до 23.12.2024 — у КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради;
з 24.12.2024 до 07.01.2025 — у неврологічному відділенні КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня»;
з 09.01.2025 до 16.01.2025 — у травматологічному відділенні КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 17.01.2025 до 30.01.2025 — у неврологічному відділенні КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня»;
з 31.01.2025 до 17.02.2025 — у відділенні реабілітації неврологічних захворювань КП «Корецька обласна лікарня відновного лікування»;
з 20.02.2025 до 12.03.2025 — у відділенні реабілітації неврологічних захворювань КП «Корецька обласна лікарня відновного лікування»;
з 14.03.2025 до 31.03.2025 — у реабілітаційному відділенні КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня»;
з 02.04.2025 до 10.04.2025 — у КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради;
з 10.04.2025 до 23.04.2025 — у травматологічному відділенні КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 24.04.2025 до 07.05.2025 — у терапевтичному відділенні №2 КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 08.05.2025 до 02.06.2025 — у неврологічному відділенні КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня»;
з 03.06.2025 до 23.06.2025 — у неврологічному відділенні КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня»;
з 26.06.2025 до 11.07.2025 — у терапевтичному відділенні №2 КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 14.07.2025 до 11.08.2025 — у неврологічному відділенні КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня»;
з 14.08.2025 до 04.09.2025 — у неврологічному відділенні КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня»;
з 06.09.2025 до 29.09.2025 — у неврологічному відділенні КНП «Зарічненська багатопрофільна лікарня»;
з 23.10.2025 до 11.11.2025 — у травматологічному відділенні КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 12.11.2025 до 02.12.2025 — у КП «Рівненська обласна клінічна лікарня імені Юрія Семенюка» Рівненської обласної ради;
з 03.12.2025 до 08.12.2025 — у терапевтичному відділенні №2 КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня»;
з 11.12.2025 до 16.12.2025 — у терапевтичному відділенні №2 КНП «Володимирецька багатопрофільна лікарня». 
Довідкою ВЛК від 11.12.2024 №17057 установлено наявність у Позивача: гіпертонічної хвороби; гіпертензивного серця; аортокардіосклерозу; цереброваскулярної хвороби; дисциркуляторної енцефалопатії; остеохондрозу та деформуючого спондильозу шийного, грудного і поперекового відділів хребта; міжхребцевих кил; наслідків оперативного лікування хребта; люмбалгії з радикулопатією; порушень слуху; розладу адаптації; інших захворювань.
ВЛК визначила зазначені захворювання як пов`язані з проходженням військової служби.
Окремо у висновку відображено наслідки застарілих травм суглобів та інші стани здоров`я. Водночас цей висновок не містить установлення того, що кожен із заявлених Позивачем періодів стаціонарного лікування був безпосередньо спричинений пораненням, контузією, травмою або каліцтвом, пов`язаними із захистом Батьківщини. 
Довідкою ВЛК від 21.10.2025 №2025-1021-1423-1588-3 підтверджено наслідки травми правого ока, отриманої 22.12.2023: помутніння рогівки правого ока з незначним порушенням функції зору.
Цю травму визнано пов`язаною із захистом Батьківщини та тяжкою за ступенем тяжкості. 
Водночас зазначений висновок ВЛК підтверджує характер і тяжкість травми правого ока, але не встановлює, що стаціонарні лікування Позивача у неврологічних, терапевтичних, травматологічних та реабілітаційних відділеннях у період з 01.10.2024 до 31.12.2025 проводилися саме з метою лікування наслідків травми правого ока.
Довідкою ВЛК від 18.12.2025 №2025-1218-1216-2927-3 установлено діагноз вираженої вертеброгенної компресійно-ішемічної радикулоневропатії L4-S1, ускладненої нижнім парапарезом, наслідки операції від 22.04.2024, больовий синдром та стадію відновлення.
У довідці зазначено, що захворювання пов`язане із захистом Батьківщини, а також міститься формулювання про віднесення травми до тяжких. Позивачу рекомендовано лікування у КНП Вараської міської ради «Вараська багатопрофільна лікарня» строком не менше 15 календарних днів.
Однак висновок ВЛК від 18.12.2025 складений після завершення останнього підтвердженого матеріалами справи стаціонарного лікування, яке тривало до 16.12.2025.
Матеріали справи не містять доказів фактичної госпіталізації Позивача після 18.12.2025 у межах заявленого періоду до 31.12.2025.
Позивачем не доведено, що у заявлені періоди з 01.10.2024 до 31.12.2025 він перебував на стаціонарному лікуванні саме у зв`язку з травмою правого ока, отриманою 22.12.2023 та пов`язаною із захистом Батьківщини, або з безпосередніми наслідками цієї травми.
Не підтверджено також перебування Позивача у відпустці для лікування після тяжкого поранення у конкретно визначені періоди між госпіталізаціями.
За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача.
Як наслідок, у задоволенні позову належить відмовити повністю.
Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню, оскільки Позивач звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи наведене та керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

В И Р І Ш И В :
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій – відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду. 

Повний текст рішення складений 21 липня 2026 року 

Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 ) 
Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 ) Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_6 ) 

Суддя       К.М. Недашківська