Справа № 756/17537/25

Провадження № 2/756/2153/26

Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
14 вересня 2026 року          місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі головуючої судді Примак-Березовської О.С. розглянув у порядку спрощеного (письмового) позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції позивача 

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в розмірі 46 500 грн, що утворилася внаслідок невиконання зобов`язання за умовами кредитного договору №1209-5249 від 21 травня 2023 року, а також 2 422 грн 40 коп. витрат зі сплати судового збору.

ІІ. Процесуальні дії у справі 

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) провадження без повідомлення сторін.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі.
Ухвалою суду, яка направлялась у встановленому порядку сторонам, відповідачу надано строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву та будь-яких інших клопотань чи заяв по суті справи.
На підставі частини 5 статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами без участі сторін.

ІІІ. Фактичні обставини справи та докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що 21 травня 2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 1209-5249, який у електронній формі підписаний електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «А3108» (пункт 3.1, 3.8 Договору). 
Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору Кредитодавець відкриває для Позичальника Кредитну лінію шляхом надання Позичальнику кредиту на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.
Пунктом 2.4 Договору визначено, що метою отримання кредиту є особисті (споживчі) потреби.
Згідно з квитанцією №2315610375 про перерахування суми кредиту за договором № 1209-5249 від 21 травня 2023 року позивачем виконане зобов`язання та перераховано кошти відповідачу на рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідно до пункту 4.1 договору Позичальнику надано кредит у розмірі - 9 300 грн.
Проценти сплачуються не пізніше останнього дня кожного базового періоду, який становить 14 календарних днів (пункти 4.4, 4.5 Договору).
Пунктом 4.6 Договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за стандартною процентною ставкою - 3%. 
Пунктом 4.8 Договору визначено, що строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 15 березня 2024 року. Строк договору є рівним строку кредитування.
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у пункті 4.8 цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця.

Пунктами 10.1, 10.2 Договору передбачається, що до позичальника застосовується програма лояльності, яка передбачає можливість сплати позичальником процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою. Знижена процентна ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитом. 
У разі несплати позичальником нарахованих згідно умов Договору процентів за користування кредитом, комісії за видачу кредиту або неповернення кредитодавцю частини отриманого кредиту згідно графіка платежів не пізніше останнього дня будь-якого Базового періоду, з наступного дня подальше нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за стандартною процентною ставкою до дати повного погашення позичальником заборгованості зі сплати процентів, комісії за видачу кредиту та суми кредиту (включаючи дату погашення заборгованості).
Відповідно до розрахунку про стан заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором, станом на 10 вересня 2025 року, сума становить: 9 300 грн - основного боргу, 83 049 грн - процентів, а всього - 92 349 грн. 
Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 1209-5249 станом на 10 вересня 2025 року заборгованість відповідачки становить 92 349 грн, з яких 9 300 грн - заборгованість за тілом кредиту, 83 049 грн - заборгованість за процентами. 
Як вбачається з розрахунку, проценти нараховано за період з 21 травня 2023 року по 15 березня 2024 року, тобто в межах строку кредитування. Так, з 21 травня 2023 року по 3 червня 2023 року (14 днів) проценти нараховувалися за зниженою ставкою 2,5% на день у сумі 3 255 грн (9 300 грн х 2,5% х 14 днів); з 4 червня 2023 року по 15 березня 2024 року (286 днів) - за стандартною ставкою 3% на день у сумі 79 794 грн (9 300 грн х 3% х 286 днів). Після 15 березня 2024 року проценти не нараховувалися.
Однак, позивач просить стягнути проценти в розмірі 37 200 грн, тобто в меншому розмірі, ніж нараховано в межах строку кредитування, з урахуванням умов програми лояльності.

ІV. Зміст спірних правовідносин

Суть спору сторін зводиться до неналежного виконання зобов`язання Боржником за кредитним договором, який надано фінансовою установою.
Оцінюючи правову природу предмета спору, усі належні та допустимі докази, які містяться у матеріалах справи, з огляду на вимоги законодавства та усталену судову практику у подібній категорії спорів, суд убачає достатньо підстав для задоволення позову, з огляду на таке. 

V. Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільно процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є  договори та інші правочини.
Відповідно до вимог статті 204 ЦК України  правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
При цьому, відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. 
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2 статті 509 ЦК України).
Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (статті 510 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За приписами частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до положень статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.  Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що договір кредиту укладаються у письмовій формі, якщо позикодавець є юридична особа. При цьому абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як убачається з матеріалів справи, позивач виконав зобов`язання за умовами кредитного договору та перерахував грошові кошти відповідачу. ОСОБА_1 кредит у визначений строк не повернула, проценти за користування не сплати. Отже, відповідач порушила зобов`язання за договором, а тому з неї необхідно стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9 300 грн.
Вирішуючи спір сторін, суд враховує вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» та пункт 17 Прикінцевих та Перехідних положень до цього Закону, якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Обмеження максимального розміру денної процентної ставки вводиться в дію поетапно, а саме протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року. Так, починаючи з 24 грудня 2023 року денна ставка має бути - не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%, з 20 серпня 2024 року - не більше 1%. Вказана норма набула чинності 24 грудня 2023 року. 
Договір укладено 21 травня 2023 року, тобто до набрання чинності Законом України від 22 листопада 2023 року № 3498-IX. Доказів продовження строку дії договору матеріали справи не містять, а тому обмеження максимального розміру денної процентної ставки, встановлені частиною 5 статті 8 та пунктом 17 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», до спірних правовідносин не застосовуються.
Проценти за користування кредитом нараховано позивачем за період з 21 травня 2023 року по 15 березня 2024 року, тобто в межах строку кредитування, у загальному розмірі 83 049 грн. Позивач просить стягнути проценти в розмірі 37 200 грн, що не перевищує суми процентів, нарахованих у межах строку кредитування, а тому такі підлягають стягненню в заявленому розмірі.
За таких обставин з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором у розмірі 46 500 грн, яка складається з 9 300 грн заборгованості за тілом кредиту та 37 200 грн заборгованості за процентами.
Враховуючи зазначені вимоги чинного законодавства та керуючись завданнями і основними засадами цивільного судочинства, у тому числі щодо змагальності сторін, суд вважає, що позивач довів ті обставини, на які посилається як на підставу свої вимог. 

Зокрема, суд вважає належними, допустимими і достатніми доказами, які містяться у матеріалах справи, щодо наявної кредитної заборгованості відповідача перед позивачем за вказаним договором. 
При цьому суд, виходячи з вимог статті 204 ЦК України презюмує правомірність правочину сторін, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і не вбачається підстав для визнання такого недійсним. 
Спростувань таким доказам відповідач суду не надав і таких не встановлено судом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
У зв`язку з чим, згідно з вимогами статей 141, 142 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422 грн 40 коп. 
На підставі викладеного, статей 1, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», статей 3, 11, 12, 14, 15, 16, 204, 207, 509, 510, 526, 610-612, 625, 627-629, 638, 639, 1048, 1050, 1054, 1055, 1069 ЦК України та керуючись статтями 2, 10-13, 76-82, 141-142, 259, 263-265, 273, 274, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суддя -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 46 500 (сорок шість тисяч п`ятсот) грн 00 коп. та 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору.
Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (код ЄДРПОУ - 38548598, адреса місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульв. Лесі України, 26, оф. 407); 
Відповідач:  ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ). 

Рішення складено 14 вересня 2026 року.

СУДДЯ Ольга ПРИМАК-БЕРЕЗОВСЬКА