УХВАЛА
14 липня 2026 року
м. Київ
справа № 607/6514/26
провадження № 51-2767 cк 26
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2026 року,
встановив: 
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд вироку апеляційного суду в касаційному порядку.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.
У поданій касаційній скарзі  ОСОБА_4 просить скасувати вирок апеляційного суду і залишити без зміни вирок місцевого. Однак, заявлена вимога суперечить статтям 436, 437 КПК, адже, як убачається зі змісту касаційної скарги, у ній не йдеться про погіршення становища засудженого. Зокрема, на думку скаржника, апеляційний суд усупереч статтям 50, 65 Кримінального кодексу України не врахував аргументи сторони захисту та позицію потерпілого і замість застосування інституту умовного звільнення (ст. 75 цього Кодексу) неправомірно призначив покарання, яке належить відбувати реально. 
Водночас, посилаючись на таке як на підставу для скасування оспорюваного рішення, скаржник не врахував правила ст. 437 КПК. Відповідно до цієї норми права вирок може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання або в інший спосіб погіршити становище засудженого лише у разі, якщо з цих підстав касаційну скаргу подав прокурор, потерпілий чи його представник. 
Крім того,  ОСОБА_4 усупереч правилам частин 4, 5 ст. 427 КПК не додано до касаційної скарги копії оскарженого вироку й оформлених належним чином документів, що підтверджують його повноваження відповідно до ч. 1 ст. 50 цього Кодексу та правового висновку, викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (справа № 648/3629/17). Окрім ордеру, захисник має надати документ, передбачений п. 1 ч. 1 вказаної статті, зокрема свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. 
Відповідно до положень ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
При скеруванні скарги через підсистему «Електронний суд» було залишено поза увагою, що її функціонування у Касаційному кримінальному суді Верховного Суду здійснюється з урахуванням вимог процесуального законодавства. Згідно зі ст. 35 КПК у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів. Проте вказані вимоги скаржником не виконано.
Вказані недоліки скарги перешкоджають відкриттю касаційного провадження.
За таких обставин касаційну скаргу необхідно залишити без руху, надавши ОСОБА_4 строк для усунення недоліків.
Що стосується зупинення виконання вироку, то за правилами ст. 430 КПК це питання вирішується після відкриття касаційного провадження. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тернопільського апеляційного суду від 30 червня 2026 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає. 
Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3