ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/8368/25  Номер провадження 22-ц/814/2709/26 | Головуючий у 1-й інстанції Нестеренко С. Г.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2026 року | м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді: Чумак О.В.,
суддів: Дряниці Ю.В., Пікуля В.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича 
на додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2026 року, ухвалене суддею Нестеренко С.Г.
по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "1 Безпечне агенство необхідних кредитів" про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В
У липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4368781, укладеним 17.11.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2026 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4368781 від 17.11.2023 року у розмірі 6670,00 грн., з яких: 1643,50 грн. заборгованість за кредитом та 5026,50 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1175,17 грн.
Відмовлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 7515,13 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1852,83 грн.
23 березня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адковат Ковальчук О.М. звернувся до суду в системі «Електронний суд» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, вказавши на те, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу відповідача.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення ОСОБА_2 зазначив, що ним у відзиві на позовну заяву було вказано попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката в суді, а саме 10 000,00 грн. і такі витрати складали станом на 22.08.2025 року. Додатково, крім відзиву на позов, ним було підготовлено 29.08.2025 року клопотання про витребування доказів та 21.10.2025 року і 17.12.2025 року додаткові пояснення. Таким чином за його остаточними розрахунками остаточна сума витрат на правничу допомогу склала 15 000,00 грн. Оскільки позов судом було задоволено на 31,81% від заявленої позивачем суми, просив стягнути з позивача на користь відповідача 10 228,50 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу (15 000,00 грн. х 68,19%).
Додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2026 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука О.М. про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.
Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 2000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
У задоволенні заяви в іншій частині вимог відмовлено.
Додаткове рішення мотивоване тим, що заявлені відповідачем витрати на правничу допомогу в сумі 15 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи, ціною позову, не є необхідними та не відповідають принципу розумності. 
Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Ковальчук О.М., подавши апеляційну скаргу, в якій він просив додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, а також визначений з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини, з огляду на відсутність заперечень позивача щодо неспівмірності заявлених витрат, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для їх зменшення. 
Від ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просило додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2026 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.
Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення ухвалене у справі не повною мірою відповідає вказаним вимогам.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, у липні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4368781 від 17.11.2023 у розмірі 17185,13 грн.
Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 13 березня 2026 року позов ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором позики № 4368781 від 17.11.2023 року у розмірі 6670,00 грн., з яких: 1643,50 грн. заборгованість за кредитом та 5026,50 грн. заборгованість за процентами, а також кошти у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1175,17 грн.
Відмовлено ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у задоволенні позову до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 3000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 7515,13 грн. та коштів у повернення сплаченого судового збору у розмірі 1852,83 грн.
23 березня 2026 року представник відповідача ОСОБА_1 адковат Ковальчук О.М. звернувся до суду в системі «Електронний суд» із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі в порядку, визначеному статтею 270 ЦПК України, вказавши на те, що суд не вирішив питання про розподіл судових витрат в частині витрат на професійну правничу допомогу відповідача.
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення ОСОБА_2 зазначив, що ним у відзиві на позовну заяву було вказано попередній розрахунок суми судових витрат на правничу допомогу адвоката в суді, а саме 10 000,00 грн. і такі витрати складали станом на 22.08.2025 року. Додатково, крім відзиву на позов, ним було підготовлено 29.08.2025 року клопотання про витребування доказів та 21.10.2025 року і 17.12.2025 року додаткові пояснення. Таким чином за його остаточними розрахунками остаточна сума витрат на правничу допомогу склала 15 000,00 грн. Оскільки позов судом було задоволено на 31,81% від заявленої позивачем суми, просив стягнути з позивача на користь відповідача 10 228,50 грн. у відшкодування витрат на правничу допомогу (15 000,00 грн. х 68,19%).
Згідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Статтею 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу.
Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.
Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження факту понесення ОСОБА_1 витрат на правову допомогу суду її представником адвокатом Ковальчук О.М. було надано копію витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги № 25/08-1 від 12.08.2025, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчуком О.М., копію Акту № 1 від 22.08.2025 на суму 10 000,00 грн., копію Акту № 2 від 16.03.2026 на суму 5000,00 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 зауважено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У п. 3.1 витягу з договору про надання правничої (правової) допомоги № 25/08-1 від 12.08.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Ковальчуком О.М., сторони погодили, що розмір гонорару адваоката дорівнює 2500 грн. за 1 годину роботи. Кінцева сума гонорару визначається в акті наданих послуг в залежності від кількості наданих послуг.
Згідно акту № 1 наданих послуг від 22.08.2025 адвокатом Ковальчуком О.М. було надано наступні послуги: консультація (попередня) тривалістю 0,5 год. вартістю 1250 грн.; ознайомлення з матеріалами справи – 1 год. вартістю 2500 грн.; підготовка відзиву на позовну заяву – 2,5 год. вартістю 6250 грн.
Відповідно до акту № 2 від 16.03.2026 адвокатом було надано наступні послуги: клопотання про витребування доказів – 1 год. вартістю 2500 грн. та підготовка додаткових пояснень – 1 год. вартістю 2500 грн. 
Дослідивши матеріали справи та акти виконаних робіт, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо завищеного розміру витрат на правову допомогу надану ОСОБА_1 адвокатом Ковальчуком О.М., оскільки вказані послуги не потребують визначеного адвокатом часу.
З матеріалів справи вбачається, що 12.08.2025 адвокат Ковальчук О.М. звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про внесення його даних до системи «Електронний суд» з наданням доступу до всіх матеріалів справи з метою ознайомлення та підготовки відзиву на позовну заяву. 
Позовна заява з додатками міститься на 34 аркушах, частина яких (з 20 по 34) це свідоцтво про реєстрацію юридичної особи, статути та докази представництва, тому визначаний адвокатом час на ознайомлення з матеріалами справи тривалістю 1 год. не є співмірним з даним обсягом документів.
Зазначений адвокатом час, який витрачений на написання відзиву, колегія суддів також вважає завищеним, оскільки відзив міститься на 18 сторінках, 2 сторінки якого складають відомості про учасників справи, викладені в ньому заперечення на позов є стислими, а його зміст здебільшого стосується цитування норм законодавства, та містить численні міжабзацові інтервали, за рахунок чого збільшено його обсяг. 
Враховуючи обсяг клопотання про витребування доказів та додаткових пояснень, колегія суддів вважає, що визначений у акті № 2 час на їх написання та, відповідно, вартість наданих послуг, є завищеними.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, дослідивши надані акти виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), надавши оцінку їх реальності, співмірності суми витрат зі складністю справита ціною позову, виходячи з критерію розумності їхнього розміру, справедливості та враховуючи заперечення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, приходить до висновку, що надані розрахунки на підтвердження правничої допомоги є завищеними та підлягають зменшенню, проте, визначений місцевим судом розмір витрат на правничу допомогу не відповідає обсягу наданих адвокатом послуг, а тому, підлягає збільшенню з 2000 грн. до 5000 грн. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 4 ст. 376 ЦПК України передбачено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
Таким чином, додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2026 року підлягає зміні, шляхом збільшення суми витрат на правову допомогу з 2000 грн. до 5000 грн. 
Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 2, ст. 376 ч. 1 п. 3, 4, ч. 4, ст. 382 ЦПК України, 

П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Ковальчука Олександра Миколайовича задовольнити частково.
Додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 03 квітня 2026 року змінити, збільшивши розмір витрат на правову допомогу, які підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на користь ОСОБА_1 з 2000 грн. до 5000 грн.. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий О.В. Чумак

Судді Ю.В. Дряниця

В.П. Пікуль