Справа № 444/583/26
Провадження № 2/444/1051/2026

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повне)
31 серпня 2026 року        м. Жовква
Жовківський районний суд Львівської області у складі:
головуючий суддя Олещук М. М.
секретар судового засідання Мачіха Г.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 495419-КС-005 від 22.12.2024 року,-
В С Т А Н О В И В : 

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 495419-КС-005 від 22.12.2024 року, в якій просить стягнути з відповідача непогашену заборгованість в сумі 135 300 грн. 00 коп., та судові витрати, з підстав відсутності добровільного погашення заборгованості зі сторони відповідача. Даний позов направлено до суду через систему «Електронний суд». 
Позов обґрунтовує тим, що 22.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та ОСОБА_1 (далі - позичальник, відповідач) укладено Договір №495419-КС-005 про надання кредиту (далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22.12.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №495419-КС-005 про надання кредиту. 22.12.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) укласти Договір №495419-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗПОЗИКА» направлено ОСОБА_1 через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-4780, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено. Таким чином, 22.12.2024 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та ОСОБА_1 було укладено Договір №495419-КС-005 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 44000,00 грн., на засадах строковості, поворотності, платності (далі - Кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір).
Пунктом 3. Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 44 000,00 грн. шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_2 (котру Позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням).
До теперішнього часу Боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 495419-КС-005 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише часткового сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості за Договором № 495419-КС-005 Позичальника ОСОБА_1 , чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 495419-КС-005 Позичальника ОСОБА_1 , Відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за Договором № 495419-КС-005 на загальну суму 13860,00 грн.
Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у Боржника станом на 07.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 495419-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 135 300,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 44 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 67 760,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 17 160,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 6 380,00 грн.
У зв`язку з наведеним, позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю та стягнути з ОСОБА_1 вказану вище заборгованість, а також сплачений судовий збір в розмірі 2 662,40 грн.
Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 30.03.2026 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, та призначено розгляд справи на 10:30 год. 27.05.2026 року, також задоволено клопотання позивача про витребування інформації, що містить банківську таємницю. 
Ухвалою суду від 27.05.2026 року розгляд справи відкладено на 31.08.2026 року.
24.04.2026 року до суду надійшов відзив представника відповідача - адвоката Зачепіло З.Я., в якому вказано, що відповідач не погоджується з позовними вимогами. Зазначає, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості кредиту в розмірі 91 300,00 грн., що становить загальну заборгованість за відсотками та штрафами. Заповнення позичальником - відповідачем форм на сайті Товариства із зазначенням власної банківської картки, зареєстрованої в Особистому кабінеті є бездоказовими та нічим не підтвердженими. Позивачем на підтвердження перерахування відповідачеві коштів за кредитним договором не надано належних доказів - розрахункових документів (платіжного доручення, меморіального ордеру, тощо) або виписок з банківського рахунку відповідача. Щодо вимоги про стягнення комісії вказано, що позивачем не роз`яснено за які саме конкретні дії з відповідача буде взята комісія. Крім того, розмір нарахованих відсотків значно перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.
27.05.2026 року представником позивача подано додаткові пояснення у справі, в яких представник просить розгляд справи проводити у відсутності представника позивача.
31.08.2026 року до суду надійшла письмова заява від представника відповідача, в якій представник просить розглянути справу за відсутності відповідача та його представника.
Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне здійснювати розгляд справи у відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи встановлено, що 22.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір №495419-КС-005 про надання кредиту (арк. спр. 19-28).
ТОВ «БІЗПОЗИКА» 22.12.2024 року направлено ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №495419-КС-005 про надання. 
22.12.2024 року ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору №495419-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою шляхом підписання одноразовим ідентифікатором UA-4780. 
Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець надає Позичальнику Кредит в розмірі 44 000,00 (Сорок чотири тисячі гривень 00 копійок) грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та Комісію у порядку та на умовах, визначених цим Договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (надалі - Правила).
Згідно з п. 2.3. Договору про надання кредиту, кредит надається на 24 тижні.
В п. 2.4. Договору про надання кредити передбачено, що стандартна процентна ставка за Кердитом: в день 1% , фіксована.
Згідно з п. 2.5. Договору про надання кредиту, комісія за видачу кредиту - 8800,00 грн.
Пунктом 4 Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.
Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму.
Як встановлено з матеріалів справи між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 22.12.2024 року підписано Договір №495419-КС-005 про надання кредиту, який відповідач підписав електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-4780, що відправлений на номер телефону: НОМЕР_1 .
Позивачем вказано, що відповідач порушив умови договору та свої зобов`язання за Договором кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на погашення заборгованості, у зв`язку з чим, станом на 06.01.2026 року утворилась заборгованість за Договором № 495419-КС-005 про надання кредиту, в розмірі 135 300,00 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 44 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах - 67 760,00 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ - 17 160,00 грн; суми прострочених платежів за комісією - 6 380,00 грн. (арк. спр. 11-13).
Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується наданою АТ КБ «Приват Банк» Випискою за договором за період 22.12.2024 - 08.06.2025.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті платежів за договором кредиту відповідач суду не надав.
Аналіз наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за Договором № 495419-КС-005 про надання кредиту свідчить про те, що проценти за користування кредитними коштами нараховано в межах строку дії кредитного договору та за процентною ставкою, визначеною його умовами, що свідчить про правомірність їх нарахування. 
Однак, як встановлено із наданого позивачем розрахунку, відповідачем 16.01.2025 року було сплачено 13 510 грн. заборгованості, з яких 2420 грн. зараховано на комісію, 4840 грн. зараховано за ст. 625 ЦК України, а 6250 грн. за раховано на проценти.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про те, що сплачені відповідачем кошти, а саме 2420 грн., які зараховано на комісію, та 4840 грн., які зараховано за ст. 625 ЦК України, належить зарахувати в погашення процентів за Договором № 495419-КС-005 про надання кредит. 
Згідно з п. 2.5. Договору про надання кредиту, комісія за видачу кредиту - 8800,00 грн.
Відповідно до ч. ч. 1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України є обов`язком банку, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника.
Частиною 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено безоплатність надання позикодавцем певних послуг, до яких можна віднести видачу кредиту та його супровід.
Отже, умови договору про нарахування позивачем комісії пов`язаної з наданням кредиту є нікчемними.
З урахуванням наведеного, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії належить відмовити.
Щодо стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за ст. 625 ЦК України.
Ураховуючи наведене вище, оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором кредиту, належним чином не повернув отримані грошові кошти, в суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 44 000 грн. та заборгованості за процентами в сумі 60 500 грн. (67 760 грн. - (2420 грн. - 4840 грн.), а всього заборгованості на загальну суму 104 500,00 грн., в задоволенні вимог щодо стягнення заборгованості за комісією та відповідно до ст. 625 ЦК України належить відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що позов ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» задоволено частково, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, визначає позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме необхідно стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2056 грн. 44 коп. виходячи з розрахунку: 104 500 грн. 00 коп. (задоволені позовні вимоги) становлять 77,24 % і від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2662,40 грн. складають 2056,44 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором № 495419-КС-005 від 22.12.2024 року в розмірі 104 500 (сто чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок. 

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комісією та на підставі ст. 625 ЦК України - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" судовий збір в розмірі 2056 грн. 44 коп. 

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або ухвалення постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", юридична адреса: 01133 м.Київ, буд.Лесі Українки, буд.26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 07.09.2026 року.

Суддя:        Олещук М. М.