ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/613/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Соловей Л.А. 
за участю секретаря судового засідання: Васильєвої Т.О.,

без участі представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу
за позовом ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (м.Харків) 
до Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Поліський індустріальний професійний коледж"(селище Головине Житомирського району Житомирської області) 
про стягнення 28 949,51грн. 

Процесуальні дії по справі. Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання. 
ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення із Закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Поліський індустріальний професійний коледж" заборгованості в загальному розмірі 28 949,51грн, що складається з 27 706,50грн основного боргу, 219,37грн 3% річних та 1 023,64грн інфляційних.
В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю (постачання) електричної енергії №29 від 24.02.2025 в частині проведення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію в грудні 2025 року.
Ухвалою суду від 28.05.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін); судове засідання для розгляду справи по суті призначено 23.06.2026.
Ухвалою суду від 23.06.2026 відкладено розгляд справи по суті на 20.07.2026.
10.07.2026 на виконання вимог ухвали суду від 28.05.2026 від позивача надійшли оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
20.07.2026 від представника позивача надійшла заява про поновлення позивачу строку на подання доказів та долучення до матеріалів справи копії звітів про покази засобів обліку відповідача, актів приймання-передачі послуг з розподілу електричної енергії за грудень 2025 року, листа АТ "Житомиробланерго" №08/23355 від 15.07.2026; залучення до розляду справи АТ "Житомиробленерго" у якості третьої особи; проведення судового засідання 20.07.2026 без участі представника позивача.
У вказаній заяві представник позивача також повідомляє, що станом на 20.07.2026 відповідачем не сплачено заборгованість, що є предметом позову у даній справі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору від 20.07.2026, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.
Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.
Частиною 3 ст.50 Господарського процесуального кодексу України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Отже, з положень ст.50 Господарського процесуального кодексу України слідує, що підставою для залучення особи до участі у справі у статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, є та обставина, що рішення у справі може вплинути на її права або обов`язки щодо однієї із сторін. Така особа має перебувати з однією зі сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.
З урахуванням вищевикладених положень, та ураховуючи предмет і підстави, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданого клопотання, оскільки позивачем не наведені аргументи щодо необхідності залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, та не вбачається, що рішення суду у даній справі матиме безпосередній вплив на права або обов`язки АТ "Житомиробленерго".
Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору. Явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, що підтверджується повідомленнями УКРПОШТА про вручення поштового відправлення (а.с.74, 80).
Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведене, суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи для забезпечення явки останнього в судове засідання та реалізації ним права на судовий захист.
З огляду на те, що явка сторін у судове засідання 20.07.2026 обов`язковою не визнавалась, а неявка представника відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, господарський суд визнав за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності останнього, згідно ст.202 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
24.02.2025 між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут" (постачальник/позивач) та Головинським вищим професійним училищем нерудних технологій (споживач/відповідач) укладено договір №29 на закупівлю (постачання) електричної енергії (далі - договір).
Згідно з п.1.2. договору, умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ) та постанови Про затвердження Змін до Правил роздрібного ринку електричної енергії, від 26.06.2020 №1219, а також Особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі, період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2022р. №1178 (31 змінами та доповненнями) (далі - Особливості).
Відповідно до п.3.1., 3.2. договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Для цілей Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі за цим договором відноситься до ДК 021:2015: 09310000-5 - Електрична енергія, без розподілу (Електрична енергія для ТВСВ м.Радомишль).
Згідно з п. 3.5., 3.6. договору, період постачання електричної енергії за цим договором з 01 березня 2025 року по 31 грудня 2025 року. Обсяг закупівлі за цим договором становить 75000 кВт/год.
Ціна цього договору становить 589 500,00грн в т.ч. з ПДВ 98 250,00грн. В тому числі для власних потреб 50 000,00грн, відшкодування орендарями 539 500,00грн. Бюджетні зобов`язання по цьому договору виникають в межах кошторисних призначень (бюджетних асигнувань) на 2025 рік по загальному фонду. Здійснення оплати відбувається після фактичного споживання електричної енергії у 100% розмірі на підставі надісланого рахунку для оплати та акту. Обсяги споживання електричної енергії підтверджуються складеним сторонами актом приймання-передачі товару. Оплата рахунка постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк 20 календарних днів з моменту отримання рахунку та акту споживачем (п. 5.1. договору).
Пунктами 5.2., 5.3. договору визначено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 1 до цього договору. Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.
Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 5.5. Договору).
Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за куповану електричну енергію відповідно до умов цього Договору спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни (п. 5.6. договору).
Спосіб оплати за послугу з розподілу електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 1 до цього договору (п. 5.10. договору).
Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору (п. 6.2. договору).
У комерційній пропозиції, яка є додатком 1 до Договору (а.с.13 на звороті), сторони погодили ціну на електричну енергію (Ц) за 1 кВт год 7,86грн з ПДВ, яка розрахована за формулою:
Ц = (Цо + Тпер) + ПДВ, де:
Цо - вартість електричної енергії як товару в структурі ціни за одиницю електричної енергії, що включає вартість послуг постачальника, пов`язаних з постачанням електричної енергії, без урахування регульованих тарифів і ПДВ, яка становить 5,86377 грн. без ПДВ;
Тпер - тариф на послуги з передачі електричної енергії, установлений НКРЕКП, який становить - 0,68623грн без ПДВ, ПДВ - 20% відповідно до податкового законодавства України.
Відповідно до п.4 комерційної пропозиції сторони узгодили термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати:
- постачальник по закінченню розрахункового періоду (календарного місяця) до 5 числа наступного місяця за розрахунковим надає споживачу рахунок на оплату та акт приймання-передачі за фактично спожиту електричну енергію;
- термін оплати рахунка 20 календарних днів.
15.05.2025 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до договору № 30 від 24.02.2025 (а.с.55 на звороті). Даною угодою було внесено зміни до тексту преамбули та реквізитів договору №29 від 24.02.2025, а саме - змінено назву споживача з Головинське вище професійне училище нерудних технологій на Заклад професійної (професійно-технічної) освіти "Поліський індустріальний професійний коледж" (а.с.55 на звороті).
На виконання договору позивач поставив, а відповідач спожив електричну енергію у грудні 2025 рок у в обсязі 12 425 кВт/год на загальну суму 97 660,50грн, що підтверджується актом приймання-передачі електричної енергії від 16.01.2026 (а.с.46).
Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії позивач направив відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується наявними у матеріалах справи списками згрупованих поштових відправлень та фіскальними чеками АТ "Укрпошта" (а.с.47).
Відповідач сплатив за спожиту електричну енергію частково на суму 69954,00грн (а.с.50 на звороті).
Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань з оплати вартості послуг за спожиту електричну енергію за останнім утворилась заборгованість у розмірі 27 706,50грн.
18.02.2026 позивач направив відповідачу претензію № 05/02 від 18.02.2026 з вимогою сплатити 27 706,50грн основного боргу, а також нараховані у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання три проценти річних та інфляційні втрати (а.с.51-53).
За твердженнями позивача, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.
Враховуючи, що відповідач не оплатив отриманий товар у повному обсязі, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості у загальному розмірі 28 949,51грн, з яких: 27 706,50грн основного боргу, 219,37грн 3% річних та 1 023,64грн інфляційних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду. 
Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За приписами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).
Частина 1 ст.627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).
За приписами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором постачання електричної енергії споживачу, правове регулювання якого здійснюється статтею 714 ЦК України, Законом України Про ринок електричної енергії, Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ).
Відповідно до частин першої, другої статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Такий договір укладається між електропостачальником та споживачем і передбачає постачання одним електропостачальником усього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу.
Приписами статті 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Відповідно до підпункту 2 пункту 5.5.5. ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.
Пунктом 4.12. ПРРЕЕ передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними комерційного обліку про обсяги поставленої та купленої електричної енергії.
Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується непобутовим споживачем протягом п`яти робочих днів від дня його отримання або в інший строк, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу у грудні 2025 року електричну енергію загальною вартістю 97 660,50грн, тоді як відповідач оплатив її вартість у розмірі 69 954,00грн.
Таким чином, різниця між вартістю поставленої відповідачу електричної енергії та здійсненими ним платежами становить 27 706,50грн.
Доказів сплати відповідачем зазначеної суми заборгованості матеріали справи не містять.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідач неналежно виконав взяте на себе за договором грошове зобов`язання щодо повної оплати поставленої електричної енергії, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення 27 706,50грн основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 1023,64грн інфляційних та 219,37грн 3% річних.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.
Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.
За несвоєчасне виконання зобов`язань за договором позивач нарахував:
1) за вартість спожитих послуг в березні 2025 року 3% річних - 12,94грн за період прострочення з 29.04.2025 по 30.04.2025; з 01.05.2025 по 23.05.2025 та 1023,64грн інфляційних;
3) за вартість спожитих послуг у вересні 2025 року 3% річних - 5,20грн з 29.10.2025 по 30.10.2025;
4) за вартість спожитих послуг в грудні 2025 року 3% річних - 52,38грн за період прострочення з 06.02.2025 по 28.02.2026.
Відповідач не надав суду контррозрахунку.
Перевіривши розрахунок інфляційних та 3% річних (а.с.18, а.с.18 на звороті) суд встановив, що він здійснений відповідно до приписів чинного законодавства та є арифметично вірними. Розрахунок перевірений судом за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій системи ЛІГА:ЗАКОН.
За таких обставин справи позовні вимоги в частині стягнення 1023,64грн інфляційних та 219,37грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач заявлених до нього вимог належним чином і в установленому законом порядку не спростував, документально обґрунтованого контррозрахунку заявленої до стягнення суми або доказів оплати поставленого товару не надав.
Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги вищезазначених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов є правомірним, обґрунтованим, а отже підлягає задоволенню на суму 28 949,51грн, з яких: 27 706,50грн основного боргу, 219,37грн 3% річних та 1 023,64грн інфляційних. 

Щодо розподілу судових витрат. 
Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, на відповідача покладається судовий збір у розмірі 2 662,40грн. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд  
ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Закладу професійної (професійно-технічної освіти) "Поліський індустріальний професійний коледж" (вул. Захисників України, буд.19, с-ще Головине, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12325, код ЄДРПОУ 02543472)
на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вул.Гоголя, буд.10, м.Харків, Харківська обл., 61057, код ЄДРПОУ 42206328)
- 27 706,50грн основного боргу;
- 219,37грн 3% річних;
- 1 023,64грн інфляційних;
- 2 662,40грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Соловей Л.А. 

Віддрукувати: 
2 прим. 
1- у справу;
2 - позивачу через "Електронний суд";
3- відповідачу (рек. з повід) код ЄДРПОУ 02543472.