ЄУН 387/1058/26
Номер провадження по справі 1-кп/387/202/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2026 року селище Добровеличківка

Добровеличківський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 

розглянувши в приміщенні суду в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №12026121220000054 від 19.06.2026 за обвинуваченням
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Добровеличківського району, Кіровоградської області, зареєстрованого проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, маючого повну середню освіту, на утриманні має двох малолітніх доньок 2014 року народження та 2022 року народження, проходить військову службу за мобілізацією на посаді стрільця-помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в званні «солдат», раніше не судимий
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту за таких обставин.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №1 від 16.06.2022 солдата ОСОБА_3 з 16.06.2022 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи та посаду стрільця - помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.
Таким чином, з моменту зарахування 16.06.2022 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 16.06.2022 приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби.
Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви. встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Проходячи військову службу на посаді стрільця - помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець відповідно до ст.ст.11,16-17 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів ЗСУ; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Згідно зі ст.ст. 2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні полії та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності У країни, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Згідно з указом Президента України ОСОБА_4 №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону У країни «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 02.08.2026, відповідно до указу Президента України ОСОБА_4 №4857-ІХ від 24.04.2026.
Зважаючи на викладене, наприкінці липня 2025 року, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, перебуваючи на посаді стрільця - помічника гранатометника 3-го стрілецького відділення 1-ro стрілецького взводу, 1-ї стрілецької роти, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п,1,3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи за місцем свого проживання, виявив на межі своєї присадибної земельної ділянки рослини конопель. Усвідомлюючи, що зазначені рослини є нарковмісними, умисно, без передбаченого законом дозволу, зірвав з них листя, яке в подальшому переніс до літньої кухні свого домоволодіння та висушив. Після висушування подрібнив зазначене листя руками, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який надалі незаконно зберігав за місцем свого проживання для особистого використання без мети збуту.
У подальшому незаконно виготовлений та збережений наркотичний засіб частково зберігався в електродуховці літньої кухні, а частково - у полімерному пакеті в приміщенні гаража домоволодіння.
05.06.2026 під час проведення санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження у висушеному та подрібненому стані, яка згідно з висновком експерта №СЕ-19/112-26/7456-НЗПРАП від 12.06.2026 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою у перерахунку на висушену речовину 7,48г.
Частиною 2 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.
Від прокурора Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 надійшло клопотання, в якому зазначено, що обвинувачений ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини, а також разом із потерпілим надав письмову згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні за їх відсутності. У зв`язку з цим прокурор, посилаючись на положення статей 381, 382 КПК України, просить розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 309 КК України, у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження відповідно до частини другої статті 302 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , захист якого здійснював захисник - адвокат ОСОБА_6 , надав письмову заяву, в якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззастережно визнає у повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального правопорушення встановлені у повному обсязі.
Також у вказаній заяві ОСОБА_3 , зазначив, що йому роз`яснено та зрозумілий зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Крім того, у заяві ОСОБА_3 , вказав, що він згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, добровільно та беззаперечно визнає вину та надає згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII та те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, враховуючи заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого та клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.
При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироці суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлені обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини встановлені судом.
ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені у повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку. Дії ОСОБА_3 мають правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного. Також з наявних матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 , має на утриманні двох малолітніх доньок 2014 року народження та 2022 року народження, за місцем проживання характеризується посередньо, відсутня судимість, не перебуває на обліку у лікарів-наркологів чи психіатрів.
Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Отже суд враховує, що ОСОБА_3 , беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку та дійшов до висновку про необхідність призначення йому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у виді мінімального штрафу.
Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів визначити згідно зі ст.100 КПК України.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч.1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання - у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Речовий доказ — спеціальний полімерний пакет (експертна служба № 6741224) з написами «До висновку експерта № 7456-НЗПРАП від 12.06.2026 к/п 62025050010006185 Речовина», у якому міститься наркотичний засіб — канабіс, загальною масою в перерахунку на суху речовину 7,48 г, який відповідно до висновку експерта № СЕ-19/112-26/7456-НЗПРАП від 12.06.2026 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, — після набрання вироком законної сили знищити.
Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.
На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
З інших підстав вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя 
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області          ОСОБА_1