Головуючий І інстанції: Ніколаєва О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 р. 	Справа № 520/5906/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Катунова В.В. , Мінаєвої К.В. ,
за участю секретаря судового засідання Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 18.05.26 по справі № 520/5906/21
за позовом ОСОБА_1 
до  Військової частини НОМЕР_1   
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 27.07.2921 року, просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача військової частини НОМЕР_1 (далі – в/ч НОМЕР_1 ), яка полягає у не нарахуванні та не виплаті йому середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні із розрахунку 341,62 грн у день за період з 11.05.2017 року по 16.01.2021 року терміном 1.345 календарних днів у сумі 459.476,91 грн із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01,2004 року № 44 (далі – постанова № 44).
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на факт не проведення з ним належного розрахунку при звільненні, свідченням чого є судові рішення у справах №№: 520/13478/19 та 480/2873/20, які виконані відповідачем, відповідно, - 10.04.2020 року та 16.01.2021 року.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково.
Судовим рішенням визнана протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 06.10.2017 року по 16.01.2021 року у розмірі 21.068,30 грн.
Відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити позивачу середнього заробітку за час затримки при звільненні за період з 06.10.2017 року по 16.01.2021 року у розмірі 21.068,30 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.11.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року скасовано з прийняттям нового судового рішення про часткове задоволення вимог адміністративного позову ОСОБА_1 .
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільнені з 10.05.2017 року по 10.04.2020 року у розмірі 58 721 (п`ятдесят вісім тисяч сімсот двадцять одну) гривню 40 коп. та з 10.05.2017 року по 16.01.2021 року у розмірі 350 062,13 грн. (триста п`ятдесят тисяч шістдесят дві) гривні 13 копійок.
У задоволені позовних вимог в іншій частині ОСОБА_1 відмовлено.
04.05.2026 позивачем, ОСОБА_1 , через канцелярію Харківського окружного адміністративного суду подано заяву про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, в якій заявник просить замінити відповідача Військову частину НОМЕР_1 на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) .
В обгрунтування зазначеної заяви, позивач зазначає, що на виконання Директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.10.2025 №Д-321/125/дск станом на 31.12.2025 Військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 переформовано у Військову частину НОМЕР_2 .
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником у адміністративній справі №520/5906/21 - залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та задовольнити заяву про заміну сторони виконавчого провадження.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що станом на 31.12.2025 Військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 переформовано у Військову частину НОМЕР_2 . Отже, суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження. 
Відповідач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини щодо вибуття Військової частини НОМЕР_1 у правовідносинах, стосовно яких виник спір у цій судовій справі, не підстверджено належними доказами.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Питання заміни сторони її правонаступником на стадії виконання судового рішення врегульовано статтею 379 КАС України, якою встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, які звернулися з поданням (заявою), та учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що до заяви про заміну сторони виконавчого провадження позивачем було додано лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.04.2026 № 116/2/1/30040, в якому зазначено, що відповідно до директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 18.10.2025 № Д-321/125/дск, станом на 31.12.2025 військові частини НОМЕР_2 та НОМЕР_1 переформовано у військову частину НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .
Відповідно до ч. 4 ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у зв`язку з припиненням військової частини НОМЕР_1 шляхом приєднання до військової частини НОМЕР_2 , а тому виникли підстави для замінити сторони виконавчого провадження Військової частини НОМЕР_1 на її правонаступника Військову частину НОМЕР_2 , а відтак установлено наявність підстав, передбачених ст. 379 КАС України, для задоволення поданого клопотання.
Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні заяви позивача про заміну сторони виконавчного провадження її правонаступником, зробив помилкові висновки.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 року по справі № 520/5906/21, прийнята з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення
Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18.05.2026 по справі № 520/5906/21 скасувати. 
Ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження Військову частину НОМЕР_1 на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.
Замінити сторону виконавчого провадження Військову частину НОМЕР_1 на її правонаступника - Військову частину НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ). 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Суддя-доповідач 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	В.В. Катунов   К.В. Мінаєва