Справа № 308/19400/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді 
головуючого судді Іванова А.П.,
за участі секретаря судового засідання Боти О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» адвокат Столітній М.М. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором № 5207750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.12.2024 року у розмірі 22 655,49 грн, а також судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи Первісного кредитора (Вебсайт/мобільний застосунок «Credit7») укладено електронний Договір № 5207750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становила 3 000,00 грн, строк кредитування – 360 днів (з 27.12.2024 по 22.12.2025), періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів. Договір підписаний відповідачем електронним підписом – одноразовим ідентифікатором «76732».
Того ж дня, 27.12.2024 року, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 5207750, за яким Клієнту надано додаткові кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн, а загальна сума кредиту з урахуванням Додаткового договору склала 5 000,00 грн. Додатковий договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «92513».
Позивач зазначив, що кредитні кошти перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану ним особисто, через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» на підставі Договору № 210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року.
31.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу № 31/07/2025, за яким Первісний кредитор відступив, а Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором № 5207750, що підтверджується витягом з реєстру боржників. Позивач зазначив, що відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги відповідно до п. 1.3 Договору факторингу, докази чого додано до позовної заяви.
Станом на 22.12.2025 року, заборгованість за Договором № 5207750 становить 22 655,49 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4 999,00 грн; проценти за користування кредитом, нараховані первісним кредитором, - 9 213,06 грн; проценти за користування кредитом, нараховані позивачем за період з 01.08.2025 по 22.12.2025 (144 календарних дні) за стандартною процентною ставкою 0,95% на день (4 999 грн ? 0,95% ? 144 дні) - 6 838,56 грн; штрафні санкції– 1 604,87 грн.
Ухвалою суду 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
17.07.2026 року від представника відповідача – адвоката Сідун О.С. надійшов відзив на позовну заяву в яком вказує, що позивачем не надано засвідченої виписки з рахунку відповідача, а подані документи не є тотожними і не підтверджують розмір заборгованості. Вказує, що розмір нарахованих процентів є явно завищеним та не відповідає засадам справедливості, добросовісності і розумності. На підставі викладеного представник відповідача просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 
21.07.2026 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якій позивач заперечив проти доводів відповідача, зазначивши, що кредитний договір укладено з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписання договору одноразовими ідентифікаторами «76732» та «92513» підтверджується матеріалами справи, а часткове виконання відповідачем зобов`язання за договором свідчить про визнання ним боргу. Щодо переходу права вимоги позивач зазначив, що п. 5.1.3 Договору № 5207750 надає первісному кредитору право відступати право вимоги без згоди клієнта за умови його повідомлення протягом 10 робочих днів, що і було здійснено. Щодо процентів позивач зазначив, що вони нараховані в межах погодженого сторонами строку кредитування, не мають штрафного характеру, а є платою за правомірне користування кредитними коштами, а тому відсутні підстави для їх зменшення. Щодо штрафних санкцій вказав, що нарахування штрафу є правомірним. Також позивач зазначив про відсутність доказів звернення відповідача до кредитора із заявою про списання нарахувань у зв`язку з мобілізацією. У зв`язка з наведеним позивач просив позов задовольнити у повному обсязі, 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, водночас у позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача.
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, будучи належним сином повідомленими про час, дату та місце розгляду справи.
Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Відповідно до ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи було укладено електронний Договір № 5207750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого сума кредиту становила 3 000,00 грн, строк кредитування – 360 днів (з 27.12.2024 по 22.12.2025), періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 15 днів. Договір підписаний відповідачем електронним підписом – одноразовим ідентифікатором «76732».
27.12.2024 року, між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та відповідачем укладено Додатковий договір до Договору № 5207750, за яким Клієнту надано додаткові кредитні кошти у сумі 2 000,00 грн, а загальна сума кредиту з урахуванням Додаткового договору склала 5 000,00 грн. Додатковий договір підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатором «92513».
Кредитні кошти перераховані відповідачу на платіжну картку № НОМЕР_1 , вказану ним особисто, через платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» на підставі Договору № 210222-1 про організацію переказу коштів від 21.02.2022 року.
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що Договір № 5207750 від 27.12.2024 та Додатковий договір від 27.12.2024 підписані відповідачем електронними підписами одноразовими ідентифікаторами «76732» та «92513» відповідно, кредитні кошти у загальній сумі 5 000,00 грн зараховано на банківську картку, вказану відповідачем особисто.
З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт укладення сторонами кредитного договору у належній електронній формі та факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512, ч. 1 ст. 516 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок відступлення права вимоги; заміна кредитора здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
31.07.2025 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (фактор) укладено Договір факторингу № 31/07/2025, за яким Первісний кредитор відступив, а Позивач набув право грошової вимоги до відповідача за Договором № 5207750, що підтверджується витягом з реєстру боржників.
Згідно з розрахунком заборгованості за договором №5207750 від 27.12.2024, загальний розмір заборгованості відповідача становить 22655,49 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту – 4999 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 9213,06 грн., нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів 6838,56 грн., штрафні санкції 1604,87 грн.,
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку не повернуті, беручи до уваги, що договір є дійсним, відповідач користувався кредитними коштами, суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо стягнення заборгованості за договором.
Суд зазначає, що відповідач доводів позивача про таку заборгованість не спростував, контррозрахунку заборгованості не зробив, доказів сплати заборгованості за кредитним договором до суду не подав, як і доказів неотримання кредитних коштів.
Судом також встановлено, що заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитом (основною сумою боргу) становить за договором про надання кредиту №5207750 від 27.12.2024 в розмірі 4999,00 грн., при цьому, заборгованість за відсотками позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» просить стягнути у розмірі 9213,06 грн., та в розмірі 6838,56 грн нарахованих процентів ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» за 144 календарних днів., яка більш як у 3 рази перевищує розмір боргу. 
Суд вважає, що нараховані позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суми по відсоткам за користування кредитом не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того, передбачення в електронних договорах такого високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником яких є відповідач ОСОБА_1 як споживач, тим самим порушує її права споживача, тому вимога позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» про стягнення цьої суми заборгованості за відсотками, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим чинним ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача ОСОБА_1 та джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків позивачем ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», а наявність в останнього як кредитора можливості стягувати з відповідача ОСОБА_1 як споживача надмірні грошові суми відсотків, спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання відповідача як боржника виконувати основне грошове зобов`язання, при цьому суд висновує, що загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту, відтак, такі підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 оскільки знайшли своє реальне відображення у кожному договорі. 
При вирішенні питання щодо стягнення відсотків, суд, встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача ОСОБА_1 та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків до розміру, що складатиме 100% від суми заборгованості за тілом кредиту (основною сумою боргу). 
На переконання суду, саме такий розмір відсотків буде справедливим, забезпечить розумний баланс інтересів сторін та є адекватним у розрізі конкретних правовідносин, враховуючи знецінення валюти гривні та велику інфляцію в Україні. 
Враховуючи наявність у відповідача ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за договором про споживчий кредит № 5207750 від 27.12.2024 року, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», частково, а саме: стягнути заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №5207750 від 27.12.2024, у розмірі 9 998,00 грн., з яких: 4999,00 грн. – прострочена заборгованість за кредитом, 4999,00 грн. – прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
При вирішенні позовної вимоги про стягнення штрафу, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який було неодноразово продовжено та який триває на даний час.
Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
За наведених обставин стягнення заборгованості за штрафом в сумі 1604,87 грн. за вищевказаним кредитним договором, нарахованої у період дії воєнного стану, не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір задоволених позовних вимог (9 998,00 грн) становить 44,13% від заявленої до стягнення ціни позову (22 655,49 грн). Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 069,02 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн, представником позивача долучено договір про надання правової допомоги, Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), рахунок-фактура.
З огляду на предмет спору, незначну складність справи, яка розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, та обсяг наданих послуг, суд не вбачає підстав вважати заявлений розмір витрат неспівмірним, а тому стягує ці витрати з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 4 413,06 грн.
Керуючись ст. ст. 11, 12, 205, 207, 509, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 536, 610, 612, 625, 627, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1077, 1084 Цивільного кодексу України, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Законом України «Про електронну комерцію», ст. ст. 12, 18 Закону України «Про споживче кредитування», ст. ст. 81, 89, 137, 141, 263-265, 279-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код за ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: 03045, м. Київ, вул. Набережно-Корчуватська, буд. 27, приміщення 2) заборгованість за Договором № 5207750 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 27.12.2024 року у розмірі 9 998 (дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім) грн 00 коп., яка складається з: 4 999,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 4 999,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» (код за ЄДРПОУ: 44559822) судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 069 (одна тисяча шістдесят дев`ять) грн 02 коп. судового збору та 4 413 (чотири тисячі чотириста тринадцять) грн 06 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
В іншій частині позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду А.П. Іванов