ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/38285/23 Суддя (судді) першої інстанції: Дудін С.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача: Попової О.Г., суддів Говоруна О.В. та Чуприни О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський агропродукт" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський агропродукт" (надалі по тексту також - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі по тексту також - відповідач), в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.08.2023 №0528502303.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 позов задоволено в повному обсязі.
Не погодившись із рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
Постановою від 18.03.2025 Шостий апеляційний адміністративний суд апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнив. 
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року скасував та прийняв нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський агропродукт" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовив.
Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанцій, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2024 року залишити в силі. 
19.02.2026 постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Катеринопільський агропродукт” задоволено частково.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 березня 2025 року скасовано, а справу №320/38285/23 направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
В постанові Верховного Суду зазначено, що суд апеляційної інстанції під час ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача послався, фактично, лише на один лист компетентних органів Республіки Кіпр і констатував транзитний рух коштів, отриманих від позивача. В своєму рішенні обмежився відтворенням висновків акта документальної перевірки контролюючого органу та надав їм пріоритетного значення, не здійснивши самостійної та повної оцінки доказів, поданих позивачем на спростування таких висновків, прийшов до передчасного висновку без належного обґрунтування. При цьому Верховний Суд звернув увагу, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, дослідив і послався на низку доказів, наявних в матеріалах справи, та у сукупності з висновком експерта, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2026 призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.
Позивачем подано додаткові пояснення на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства. Звертав увагу суду на те, що твердження відповідача базуються виключно на припущеннях, не підтверджених фактичними даними та відповідними доказами.
Відповідно до частин першої, третьої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ТОВ “Катеринопільський агропродукт” (ідентифікаційний код 35821448, місцезнаходження: 01042, м. Київ, б. Міхновського Миколи, буд.19, поверх 4) 07 березня 2008 року зареєстровано в якості юридичної особи, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
У період з 29 червня 2023 року по 05 липня 2023 року посадовими особами Головного управління ДПС у м. Києві на підставі наказів від 27 червня 2023 року № 3221-п та від 05 липня 2023 року №3396-п була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “Катеринопільський агропродукт” з питань оподаткування доходів нерезидентів при виплаті процентів компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року, за результатами якої складено акт від 12 липня 2023 року № 48532/Ж5/26-15-23-03-21.
В ході перевірки було встановлено здійснення виплат позивачем доходів нерезиденту із джерелом походження з України - компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр).
Так, відповідачем зазначено, що ТОВ “Катеринопільський агропродукт” на виконання умов договору позики від 16 вересня 2014 року № 905-14, укладеного з компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), було виплачено останній проценти на загальну суму 1 187 325,00 доларів США (еквівалентно 32 567 816,00 грн), у т.ч.: 2017 рік - 916 976,07 доларів США (еквівалентно 25 138 066,00 грн) та 2018 рік - 270 349,14 доларів США (еквівалентно 7 429 750,00 грн), у т.ч. утримано та своєчасно сплачено податок на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 651 356,00 грн за ставкою 2%: 2017 рік - 502 761,00 грн та 2018 рік - 148 595,00 грн відповідно.
Перевіркою повноти та достовірності задекларованих ТОВ “Катеринопільський агропродукт” показників у додатку ПН до рядка 23 податкової декларації з податку на прибуток підприємства за період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року на підставі таких документів: договір позики від 16 вересня 2014 року з додатковими угодами, банківські виписки, сертифікати (довідки) про резиденство, встановлено здійснення виплати доходів нерезиденту - компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр).
До перевірки надано довідки, які підтверджують, що компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) є резидентом Кіпру відповідно до Конвенції, укладеної між Урядом Республіки Кіпр та Урядом України. Довідки видані Департаментом податків м.Нікосія міністерства фінансів Республіки Кіпр: за 2017 вік від 11 січня 2017 року (апостиль від 17 січня 2017 року № 9340/17); за 2018 рік від 12 січня 2018 року (апостиль від 15 січня 2018 року №7455/18).
В акті перевірки вказано, що при виплаті на користь компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) доходів у вигляді процентів позивач застосував пільгову ставку оподаткування у розмірі 2% на підставі положення статті 11 "Проценти" укладеної між Урядом Республіки Кіпр та Урядом України Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків на доходи відповідно.
Контролюючий орган зазначив, що відповідно до проаналізованої інформації, отриманої від компетентного податкового органу Республіки Кіпр та наданих документів (Меморандуму, Статуту, фінансової та податкової звітності, руху коштів по банківських рахунках компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), доведеної листом ДПС України від 31 березня 2023 року № 7006/7/99-00-23-01-01-07-1 (вх. Головного управління ДПС у м.Києві від 31 березня 2023 року № 33639/8) встановлено наступне.
Основним видом діяльності компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) є надання фінансування. У рамках своєї діяльності компанія надає кредити компаніям-нерезидентам.
Директорами компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) є ADRIAN MANSFIELD (директор ще 26 компаній), IVAN SIDOROK та CRISTODOYLOS MIHAILIDIS (директор ще 188 компаній) (дані сайту://pencoporates.com). Іван Сідорок (Росія, директор ще 5 компаній) також е директором компанії "Delmar PTE.LTD" (Сінгапур, 100% власник "Fiottotrade limited") з 05 червня 2009 року та є одним із директорів компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), які погоджують фінансову звітність кіпрської компанії за 2017 та 2028 роки.
Акціонерами компанії "FLOTTOTRADE LIMITED" були:
- з 30 травня 2012 року - Sethal Holdings Limited (Kiпp) - 100%,
- з 18 грудня 2018 року - Wilmar Delta Holdings Pte (Сінгапур) - 100%.
У свою чергу компаніями "Sethal Holdings Limited" (Kiпp) та "Wilmar Delta Holdings Pte" (Сінгапур) володіли "Wilmar-Delta Holdings Pte. Ltd" (Сінгапур) - 50% та "Pinnama Holdings Inc" (Британські Віргінські Острови) - 50%.
Згідно структури власності, всі компанії входять до групи компаній "WILMAR INTERNATIONAL".
Також встановлено, що через "DelMar Pte. Ltd" до вказаної групи входять українські підприємства: ТОВ "Дельта Вільмар Україна" та його дочірні компанії: ТОВ "ТД Дельта Вілмар" та ТОВ "Катеринопільський агропродукт".
Крім того до даної групи компаній входять 16 російських підприємств, якими через "РКР Profit Ltd" володіє "Sethal Holdings Limited" (Kiпp).
Бенефіціарними власниками "FLOTTOTRADE LIMITED" через інші компанії (опосередковано) відповідно були:
- Sidorok Galina I.(Сідорок Галина) - Російська Федерація,
- Nesterov Nikolay N. (Нестеров Миколай) - Російська Федерація,
- Sidorok Ivan (Сідорок Іван) - Російська Федерація,
- Adrian Mansfield (Гібралтар).
Згідно з відповіддю, отриманою від компетентного органу Республіки Кіпр, встановлено, що кредитні кошти було залучено від компанії "Alfa Trading Limited" (Малайзія), зокрема, на підставі укладеного кредитного договору віл 26 червня 2013 року на суму 65 000 000 доларів США, відсоткова ставка - 7,98% річних, терміном на 9 років. Умовами додаткової угоди від 25 серпня 2020 року договір подовжено до 26 червня 2022 року. Згідно з наданими договорами позики, банківські рахунки компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), на які повинні були надійти кошти, зазначено Barclays Bank PLC (Гібралтар).
Компанія "Alfa Trading Limited" займається торгівлею різними видами рослинних олій в різних упаковках. Усі пальмові олії доставляються з сінгапурської холдингової компанії та відправляються безпосередньо в резервуари групи компаній Delta Wilmar в Одесі, Україна (дані://orbis.bvdinfo.com).
Компанії "Alfa Trading Limited", ТОВ "Торговий Дім "Дельта Вілмар", ТОВ "Дельта Вілмар СНД", ПРАТ "ЧУМАК" та ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" входять до групи компаній, які прямо або опосередковано контролюються компанією "Wilmar International Limited" (Сінгапур).
Згідно з даними офіційного сайту Wilmar International Limited (http://www.Wilmarinternational.com), компанія "Alfa Trading Limited" є дочірнім підприємством корпорації "Wilmar International Limited".
Відповідачем в акті перевірки наведено результати аналізу фінансової звітності кіпрської компанії "Flottotrade limited", а також проведено аналіз відсоткової ставки за договором позики від 26 червня 2013 року між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та кредитором "Alfa Trading Limited" - 7,98%, та відсоткової ставки за договором позики від 16 вересня 2014 року № 905-14 між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" - 7,2%, та зауважено, що різниця між відсотковими ставками незначна, а саме - (-) 0,78%.
Згідно з отриманими документами встановлено, що компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) у Raiffeisen Bank International AG 19 січня 2016 року були відкриті два банківських рахунка (АТ303100000154342795 і АТ593100007054342795), які були закриті 06 лютого 2020 року.
Відповідно до транзакцій з рахунку АТ303100000154342795 у банку Raiffeisen Bank International AG за період з 19 січня 2016 року по 06 лютого 2020 року встановлено, що компанія "Flottotrade limited" отримувала проценти за позиками від українських підприємств:
- у 2017 році - 7 858 173,14 доларів США (у тому числі від ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" - 916 976,07 доларів США);
- у 2018 році - 3 521 491,97 доларів США (у тому числі від ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" - 270 349,14 доларів США).
В свою чергу, компанією "Flottotrade limited" проведено транзит отриманих процентів та виплачено на користь "Alfa Trading Limited" (Малайзія) кошти за договором від 26 червня 2023 року, у тому числі:
- у 2017 році - 7 077 454,94 доларів США;
- у 2018 році - 3 603 700,00 доларів США.
З урахуванням цього, на підставі отриманої інформації від компетентного органу республіки Кіпр, контролюючим органом в акті перевірки вказано про встановлення подальшого перерахування компанією нерезидентом процентів, отриманих від українських позичальників, на користь пов`язаної особи.
У зв`язку з цим, відповідач дійшов висновку про те, що компанія "Flottotrade limited" не є вигодонабувачем доходів, отриманих від українських підприємств у вигляді відсотків та, відповідно, не є бенефіціарним власником таких доходів, зокрема, у 2017 та 2018 роках.
Як наслідок, контролюючий орган зазначив, що у відповідності до вимог пункту 103.2 та пункту 103.3 статті 103 ПК України ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" за 2017-2018 роки неправомірно користувалось нормами Конвенції про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням, з метою ухилення від оподаткування при отриманні доходу джерелом погодження з України у вигляді відсотків за позикою.
Оскільки компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу, відповідач вважає, що ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" при виплаті компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) доходу у вигляді процентів за договором позики, повинно було утримати та сплатити до бюджету податок на прибуток іноземних юридичних осіб за ставкою 15% від суми отриманого доходу за період з 2017 по 2018 рік (у той час як фактично застосована ставка 2%).
На підставі викладеного контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 103.2, пункту 103.3 статті 103 та підпункту 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України, в результаті чого занижено податок під час виплати на користь компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) доходів з джерелом походження з України (проценти) на загальну суму 4 231 838,00 грн, у т.ч. за 2017 рік - 3 266 338,00 грн, та за 2018 рік - 965 500,00 грн.
З матеріалів справи вбачається та встановлено судами, що не погоджуючись з висновками акта перевірки, позивачем були подані до Головного управління ДПС у м.Києві заперечення від 25 липня 2023 року № 25/07, за результатом розгляду яких відповідач листом від 08 серпня 2023 року № 62975/6/26-15-23-03-08 висновки акта від 12 липня 2023 року № 48532/Ж5/26-15-23-03-21 залишив без змін, а заперечення позивача - без задоволення.
На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у м.Києві було прийнято податкове повідомлення-рішення від 09 серпня 2023 року № 0528502303, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб на загальну суму 5 289 798,00 грн., з яких 4 231 838,00 грн. - податкове зобов`язання та 1 057 960,00 грн. - штрафні (фінансові) санкції.
У подальшому позивачем була подана до Державної податкової служби України скарга на вказане податкове повідомлення-рішення, яка рішенням Державної податкової служби України від 18 вересня 2023 року № 27483/6/99-00-06-01-01-06 була залишена без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.
Вважаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.
Розглядаючи спір по суті виявлених порушень, суд першої інстанції правильно визначився з тим, що предметом спору є правомірність застосування позивачем під час виплати у 2017– 2018 роках процентів на користь нерезидента компанії «Flottotrade limited» (Республіка Кіпр) пониженої ставки оподаткування у розмірі 2% відповідно до статті 11 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр та статті 103 ПК України, а не ставки 15%, визначеної підпунктом 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України. Також суд першої інстанції, проаналізувавши норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, виходив з того, що застосування пільгової ставки можливе за умови, зокрема, підтвердження статусу нерезидента як бенефіціарного (фактичного) отримувача (власника) доходу, тобто особи, яка має право на отримання процентів та визначає подальшу економічну долю такого доходу і не є агентом, номінальним утримувачем чи посередником. 
Задовольняючи позовні вимоги, Київський окружний адміністративний суд дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що компанія «Flottotrade limited» є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, отриманого як проценти від позивача у спірний період. Як на підставу для таких висновків суд послався на таке: 
– листи компетентних органів Республіки Кіпр містять відомості про здійснення компанією «Flottotrade limited» самостійної господарської діяльності та використання отриманих від українських суб`єктів процентних платежів у межах власного бізнесу, без обов`язкового та прямого перерахування саме цих коштів на користь третіх осіб; 
– лист компетентних органів Республіки Кіпр за № 33.10.43.2/А V.285 P.1019 у пункті 12 засвідчив, що кошти, отримані компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) від українських суб`єктів, як виплати процентів, не були перераховані "Alfa Trading Limited";
– зміст змін умов договорів у частині процентної ставки, укладених між «Flottotrade limited» і «Alfa Trading Limited» (Малайзія), свідчать про наявність економічної вигоди у діяльності нерезидента, пов`язаної із наданням позики позивачеві і отриманням процентів від цього;
Додатково судом першої інстанції досліджено: засвідчений нотаріусом переклад довідки Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 11 січня 2017 року № 12285374А; засвідчений нотаріусом переклад довідки Міністерства фінансів Республіки Кіпр від 12 січня 2018 року № 12285374А; листи-підтвердження компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) від 12 січня 2017 року та від 10 січня 2018 року; листи компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) від 19 січня 2017 року, від 22 січня 2019 року, від 24 липня 2023 року, від 02 жовтня 2023 року. Також суд першої інстанції врахував наданий позивачем висновок експерта Чирко Л. Ф. за результатом проведеної судово-економічної експертизи. Суд зазначив, що цей висновок повністю відповідає вимогам КАС України і враховується як доказ, який додатково (у сукупності з іншими доказами) підтверджує неправомірність висновків контролюючого органу, викладених в акті перевірки.
Дослідивши діяльність нерезидента «Flottotrade limited» (Республіка Кіпр), суд першої інстанції виснував про відсутність підстав вважати його проміжною ланкою, що діє в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. З цих підстав суд першої вважав безпідставними доводи контролюючого органу про неправомірність застосування позивачем пониженої ставки оподаткування під час виплати процентів за позикою у розмірі 2% відповідно до статті 11 Конвенції між Урядом України та Урядом Республіки Кіпр.
Відповідно до статті 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.
Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з пунктами 103.1, 103.2, 103.3 статті 103 ПК України застосування правил міжнародного договору України здійснюється шляхом звільнення від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України, зменшення ставки податку або шляхом повернення різниці між сплаченою сумою податку і сумою, яку нерезиденту необхідно сплатити відповідно до міжнародного договору України.
Особа (податковий агент) має право самостійно застосувати звільнення від оподаткування або зменшену ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України на час виплати доходу нерезиденту, якщо такий нерезидент є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу і є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України. У разі отримання синдикованого фінансового кредиту особа (податковий агент) застосовує ставку податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, на дату виплати процентів або інших доходів, отриманих із джерел в Україні, учасникам синдикату кредиторів з урахуванням того, резидентом якої юрисдикції є кожен учасник синдикованого кредиту, та пропорційно до його частки у межах кредитного договору, за умови що він є бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, незалежно від того, виплата здійснюється через агента чи напряму.
Застосування міжнародного договору України в частині звільнення від оподаткування або застосування пониженої ставки податку дозволяється тільки за умови надання нерезидентом особі (податковому агенту) документа, який підтверджує статус податкового резидента згідно з вимогами пункту 103.4 цієї статті.
Бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу для цілей застосування пониженої ставки податку згідно з правилами міжнародного договору України до дивідендів, процентів, роялті, винагород тощо нерезидента, отриманих із джерел в Україні, вважається особа, що має право на отримання таких доходів.
При цьому бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу не може бути юридична або фізична особа, навіть якщо така особа має право на отримання доходу, але є агентом, номінальним утримувачем (номінальним власником) або є тільки посередником щодо такого доходу.
За правилами пунктів 103.4, 103.5, 103.10 статті 103 ПК України підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом з урахуванням особливостей, передбачених пунктами 103.5 і 103.6 цієї статті, особі (податковому агенту), яка виплачує йому доходи, довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України (далі - довідка), а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором України.
Довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
У разі неподання нерезидентом довідки відповідно до пункту 103.4 цієї статті доходи нерезидента із джерелом їх походження з України підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування.
Підпунктами 141.4.1, 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 ПК України передбачено, що доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, оподатковуються в порядку і за ставками, визначеними цією статтею. Для цілей цього пункту такими доходами, зокрема, є проценти, дисконтні доходи, що сплачуються на користь нерезидента, у тому числі проценти за позиками та борговими зобов`язаннями, випущеними (виданими) резидентом.
Резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи (крім постійного представництва нерезидента на території України) будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в національній валюті), утримують податок з таких доходів, зазначених у підпункті 141.4.1 цього пункту, за ставкою в розмірі 15 відсотків (крім доходів, зазначених у підпунктах 141.4.3-141.4.6 та 141.4.11 цього пункту) їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачено положеннями міжнародних договорів України з країнами резиденції осіб, на користь яких здійснюються виплати, що набрали чинності.
Між Урядом України і Урядом Республіки Кіпр укладено Конвенцію про уникнення подвійного оподаткування та запобігання податковим ухиленням стосовно податків та доходів від 08 листопада 2012 року, яка ратифікована - 04 липня 2013 року, дата набрання чинності для України - 7 серпня 2013 року.
Статтею 11 Конвенції передбачено, що проценти, що виникають у Договірній Державі і сплачуються резиденту іншої Договірної Держави, можуть оподатковуватись в цій іншій Державі, якщо такий резидент є особою - фактичним власником таких процентів. Однак такі проценти можуть також оподатковуватись у Договірній Державі, в якій вони виникають, і відповідно до законодавства цієї Держави, але якщо особа - фактичний власник процентів є резидентом іншої Договірної Держави, податок, що стягується таким чином, не повинен перевищувати 2 відсотків від загальної суми процентів. Спосіб застосування цих обмежень встановлюється компетентними органами Договірних Держав за взаємною домовленістю.
Визначення терміну "бенефіціарний власник" наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР.
Відповідно до пункту 9 Коментарів до статті 11, вимогу щодо бенефіціарного власника додано до пункту другого статті 11 для того, щоб роз`яснити значення слів "і сплачуються резиденту", які використовуються в пункті 1. Зрозумілим є той факт, що країна джерела не зобов`язана поступатись у праві оподатковувати проценти на тій лише підставі, що проценти були сплачені саме резиденту Держави, з якою укладено міжнародний договір. Термін "фактичний власник доходу" використовується не у вузькому технічному сенсі, а розуміється в контексті та світлі завдань і цілей Конвенції, включаючи уникнення подвійного оподаткування, попередження випадків ухилення від сплати податків та уникнення оподаткування.
Пільга або звільнення від оподаткування по будь-якому із видів доходу, що надається Державою, з якої походить дохід, резиденту іншої Договірної держави з метою уникнення повністю або частково подвійного оподаткування, яке може виникнути у зв`язку із повторним оподаткуванням такого доходу Державою резиденства. Коли цей вид доходу отримує резидент Договірної Держави, що діє як агент чи номінальний отримувач, надання Державою, з якої походить дохід, такої пільги або звільнення виключно на підставі статусу безпосереднього отримувача доходу як резидента іншої Договірної Держави буде суперечити цілям та завданням Конвенції. Безпосередній отримувач в цій ситуації кваліфікуватиметься як резидент, однак цей статус не призводить до потенційного подвійного оподаткування, оскільки отримувач не розглядається як власник доходу для цілей оподаткування в Державі резиденства. Надання державою, з якої походить дохід, пільги або звільнення від оподаткування також буде суперечити цілям та завданням Конвенції, якщо резидент Договірної Держави, не використовуючи такі інструменти, як агентування або номінальної власності, буде діяти як проміжна ланка для іншої особи, котра фактично отримує вигоду від відповідного доходу. Проміжна ланка не може розглядатися як фактичний власник, якщо навіть за свого формального статусу власника, на практиці вона має досить вузькі повноваження щодо такого доходу, що надає можливість її розглядати як просту довірену особу, або управляючу особу, що діє від імені зацікавлених осіб (пункт 10 Коментарів до статті 11).
Отже, Угоди про уникнення подвійного оподаткування не можуть застосовуватися до ситуацій, коли відповідні відносини між резидентом та нерезидентом не пов`язані з фактичним веденням господарської діяльності, а дії учасників цих відносин спрямовані лише на створення зручного (пільгового) податкового режиму. Пільги за міжнародними угодами щодо уникнення подвійного оподаткування повинні відноситися лише до податкового резидента, який є дійсним одержувачем доходу.
Застосування податкових преференцій визнається неправомірним, коли сукупність угод (операцій) дозволяє зробити висновок про те, що основною їхньою метою були виведення доходу з-під оподаткування і формальне здійснення операцій з метою використання переваг за міжнародною угодою.
Результатом такої оцінки може стати перекваліфікація виплати з відповідною зміною режиму оподаткування, а також кваліфікація сукупності угод із застосуванням норм національного законодавства по виведеному з-під оподаткування доходу.
У випадках, які наводяться в Коментарях (агент, номінал, посередник тощо), безпосередній отримувач процентів не вважається бенефіціарним власником, оскільки право отримувача вільно розпоряджатись такими процентами обмежено в силу наявності договірних або інших юридичних обов`язків передати отриманий платіж іншій особі. Такий обов`язок зазвичай випливає з юридичних документів, однак також може з`ясовуватись на підставі фактів та обставин, які вказують, що по суті отримувач процентів не має право вільно розпоряджатись такими процентами.
За загальним правилом ознаками, які можуть вказувати на те, що особа-нерезидент не є кінцевим бенефіціарним власником доходу у вигляді процентів, є, зокрема:
1) відсутність фактичного самостійного здійснення господарської діяльності особою нерезидентом, яка зареєстрована в Державі, з якою Україною укладений договір про уникнення подвійного оподаткування, на відповідній території;
2) характер грошових потоків свідчить про наявність юридичних та фактичних обов`язків щодо подальшого перерахування отримуваних процентів особою-нерезидентом третій особі та відсутність у особи-нерезидента можливості самостійного прийняття рішення щодо долі отримуваного доходу та контролю щодо отримуваного доходу;
3) мінімальний часовий інтервал між: укладенням договору (видачею позики) між резидентом та особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, а також договору (видачею позики) між останнім та третьою особою; отриманням доходу особою-нерезидентом, з Державою якого укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, і виплатою грошових коштів третій особі;
4) відсутність диференційованих, що розрізняються умов договорів, правових документів, на підставі яких особа-нерезидент отримує дохід і в подальшому перераховує кошти;
5) вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою;
6) фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту, несе третя особа, а не особа-нерезидент.
Отже, враховуючи зазначене правове регулювання, колегія суддів .........................................Верховного Суду висновує, що право на застосування зменшеної ставки податку, передбачену відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог:
- нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;
- нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України;
- нерезидент є бенефіціарним власником доходу.
Для визначення особи як фактичного отримувача доходу, така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу.
Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.
Передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу. Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.
В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що платник податків сформував дані податкового обліку необґрунтовано та з порушенням вимог податкового законодавства, або на підставі документів, які містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Спір у цій справі обумовлений невизнанням контролюючим органом права позивача на застосування зменшеної ставки оподаткування податком з доходів нерезидента із джерелом їх походження з України у розмірі 2% на підставі Конвенції з посиланням на те, що компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) не є вигодонабувачем доходів, отриманих від позивача, а має статус агента, номінального власника або посередника щодо такого доходу.
При вирішенні справ між пов`язаними особами, де можуть бути наявні механізми податкової оптимізації, судам слід встановити чи є нерезидент бенефіціарним власником доходу (процентів) шляхом послідовного аналізу відповідних критеріїв (ознак), зокрема: нерезидент не повинен бути агентом (номінальним утримувачем); нерезидент має самостійно визначати економічну долю доходу; компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи. У таких спорах має досліджуватися "транзит" коштів компанії-нерезидента, часовий інтервал між укладенням договорів; вчинення дзеркальних, тобто ідентичних операцій між резидентом та особою-нерезидентом, що зареєстрована в Державі, з якою укладено договір про уникнення подвійного оподаткування, та між останнім і третьою особою; хто несе фактичні ризики, пов`язані із наданням позики резиденту.
Так, орієнтовні критерії наведено в Коментарях до Модельної конвенції ОЕСР та в подальшому перелік ознак унормований пунктом 103.3 статті 103 ПК України (в редакції Закону від 16 січня 2020 року № 466-IX, який набрав чинності 23 травня 2020 року). 
Для того щоб нерезидент визнавався бенефіціарним (фактичним) отримувачем (власником) доходу, такий нерезидент не повинен виконувати "транзитну" роль (бути виключно посередником) у русі коштів. Як зазначено в розділі цієї постанови "Правове регулювання", нормативно закріпленою ознакою посередницької функції нерезидента є, зокрема, те, що зазначена особа не має достатньо повноважень або у випадку, підтвердженому фактами та обставинами, не має права користуватися та розпоряджатися таким доходом.
Якісною стороною цього критерію є відсутність кореспондуючого обов`язку передати права на дохід третій особі (самостійне визначення нерезидентом економічної долі доходу).
Кількісний критерій полягає у тому, що компанія нерезидент не повинна передавати отриманий дохід або переважну його частину на користь іншої особи (незалежно від способу оформлення такої передачі).
Вказаний критерій передбачає обов`язок контролюючого органу довести співставність, в тому числі арифметичну, операцій між виплатою доходу з української компанії на користь нерезидента і подальшого перерахування сум грошових коштів з компанії нерезидента - встановити "транзитний" характер компанії-нерезидента за фактичними обставинами, а також дослідити обставини справи відносно господарської діяльності компанії-нерезидента з урахуванням особливостей її провадження.
Аналогічний за змістом підхід до застосування норм права Верховний Суд неодноразово демонстрував у своїх постановах, зокрема у постановах від 28 жовтня 2025 року у справі № 560/10203/24, від 27 жовтня 2025 року у справі № 120/7999/24, від 12 серпня 2025 року у справі № 560/12637/24.
16 вересня 2014 року між компанією Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) (Позикодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський Агропродукт" (Позичальник) було укладено договір позики №905-14, за умовами якого позикодавець зобов`язався надати позичальнику позику.
Відповідно до пунктів 1.1.1-1.1.2 договору валюта позики: долари США. Загальна сума позики 10000000 доларів США.
Згідно з пунктами 1.1.6-1.1.7 договору строк користування позикою обчислюється від дати надання траншу до остаточної дати повернення позики.
Остаточний строк повернення (погашення) позики (списання коштів, отриманих у позику, з рахунку позичальника на рахунок позикодавця): не пізніше 30 червня 2019 року.
Пунктом 1.1.9 договору визначено, що проценти за користування позикою підлягають нарахуванню з дати надання траншу за фіксованою ставкою розміром 8,5% річних та нараховуються протягом всього строку користування позикою (процентна ставка).
Відповідно до пункту 1.1.10 договору процентна ставка: фіксована. Однак, процентна ставка не повинна перевищувати розмір максимальної процентної ставки, встановленої Національним банком України для зовнішніх запозичень резидентів України.
Згідно з пунктом 1.1.14 договору дата погашення позики це дата, коли позика списується з поточного рахунку позичальника.
Мета надання позики: поповнення обігових коштів позичальника. Позичальник не має право використовувати, застосовувати чи іншим чином розпоряджатися позикою чи її частиною для інших цілей, ніж ті, що визначені у цьому пункті договору.
Також між сторонами були погоджені Додаток А (Форма заявки про надання траншу) та Додаток Б (Розміри максимальної процентної ставки за зовнішніми запозиченнями резидентів, встановлені Національним банком України).
22 квітня 2016 року між сторонами була підписана Додаткова угода №1 до договору позики.
17 листопада 2016 року між сторонами була підписана Додаткова угода №1 до договору позики, в якій сторони дійшли згоди викласти пункті 1.1.9 договору у такій редакції: "Проценти за користування позикою підлягають нарахуванню з дати надання траншу за фіксованою ставкою розміром 7,2% річних та нараховуються протягом усього строку користування позикою ("Процентна ставка").
29 грудня 2016 року між сторонами була підписана Додаткова угода №2 до договору позики.
Так, спірним в цій справі є питання правомірності застосування позивачем пільгової ставки оподаткування доходів нерезидента – компанії «Flottotrade limited» (Республіка Кіпр), на рівні 2% замість 15%.
В акті перевірки контролюючий орган вказав, що згідно з відповіддю, отриманою від компетентного органу Республіки Кіпр, кошти компанії «Flottotrade limited» (Республіка Кіпр) було залучено від компанії «Alfa Trading Limited» (Малайзія), зокрема, на підставі укладеного кредитного договору віл 26.06.2013 на суму 65000000 доларів США, відсоткова ставка - 7,98% річних, терміном на 9 років.
Компанії «Alfa Trading Limited», ТОВ «Торговий Дім «Дельта Вілмар», ТОВ «Дельта Вілмар СНД», ПРАТ «ЧУМАК» та ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" входять до групи компаній, які прямо або опосередковано контролюються компанією «Wilmar International Limited» (Сінгапур).
Згідно з даними офіційного сайту Wilmar International Limited (http://www.Wilmarinternational.com), компанія «Alfa Trading Limited» є дочірнім підприємством корпорації «Wilmar International Limited».
Відповідач зауважив, що за результатами проведеного аналізу відсоткової ставки за договором позики від 26.06.2013 між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та кредитором "Alfa Trading Limited" - 7,98%, та відсоткової ставки за договором позики від 16.09.2014 №905-14 між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) та ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" - 7,2%, що свідчить, що різниця між відсотковими ставками незначна, а саме - (-) 0,78%, що «виключає мету здійснення кредитних операцій як отримання прибутків та економічної вигоди».
Згідно з отриманими документами встановлено, що компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) у Raiffeisen Bank International AG 19.01.2016 були відкриті два банківських рахунка (АТ303100000154342795 і АТ593100007054342795), які були закриті 06.02.2020.
Відповідно до транзакцій з рахунку АТ303100000154342795 у банку Raiffeisen Bank International AG за період з 19.01.2016 по 06.02.2020 встановлено, що компанія "Flottotrade limited" отримувала проценти за позиками від українських підприємств у 2017 році - 7858173,14 доларів США, у 2018 році - 3521491,97 доларів США.
В свою чергу, компанією "Flottotrade limited" проведено транзит отриманих процентів та виплачено на користь «Alfa Trading Limited» (Малайзія) кошти за договором від 26.06.2023, у тому числі: у 2017 році - 7077454,94 доларів США та у 2018 році - 3603700,00 доларів США.
На підставі отриманої інформації від компетентного органу республіки Кіпр, встановлено подальше перерахування компанією нерезидентом процентів, отриманих від українських позичальників, на користь пов`язаної особи.
У зв`язку з цим, відповідач дійшов висновку про те, що компанія "Flottotrade limited" не є вигодонабувачем доходів, отриманих від українських підприємств, у тому числі, від позивача, у вигляді відсотків та, відповідно, не є бенефіціарним власником таких доходів, зокрема, у 2017 та 2018 роках.
Тобто, за висновками контролюючого органу, компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), якій позивач виплатив проценти від позики за вищевказаним договором позики, не є вигодонабувачем доходів отриманих від ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" в розумінні ст.141 Податкового кодексу України, та має лише статус посередника (агента), який здійснив перерахунок набутих від позивача коштів на користь компанії «Alfa Trading Limited» (Малайзія).
В матеріалах справи міститься копія договору позики №1 від 26.06.2013, укладеного між компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) (Боржник) та компанією "Alfa Trading Limited" (Малайзія) (Кредитор), відповідно до якого кредитор зобов`язався надати боржнику позику максимум 65000000,00 доларів США.
Відповідно до пункту 1.1.6 договору термін позики складає 7 років з дати позики до дати погашення позики.
Згідно з пунктом 1.1.9 договору на позику нараховуються відсотки, починаючи з дати позики, за фіксованою ставкою 7,98% на рік протягом терміну дії позики.
Відповідно до додатку до договору від 22.12.2016 - відсоткова ставка позики з 01.01.2016 становить 6,8%.
Розмір річної відсоткової ставки за кредитом, отриманим компанією "Flottotrade limited" від позичальника - компанії "Alfa Trading Limited" (7,98%), є нижчим за відсоткову ставку за кредитом, наданим позивачу (8,5%). Крім того, у подальшому розміри відсоткових ставок були змінені до рівня 6,8% та 7,2% відповідно. Проте, наведені зміни контролюючим органом враховані не були.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказане свідчить про наявність економічної вигоди в діяльності компанії "Flottotrade limited", тобто є ознакою підприємництва.
При цьому, викладені контролюючим органом в акті перевірки твердження про те, що невелика різниця між відсотковими ставками виключає мету здійснення кредитних операцій як отримання прибутків та економічної вигоди, жодним чином не мотивовані.
Верховний Суд у постанові від 16.09.2022 у справі №826/10189/18 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР - 106290356) зазначив, що право на застосування зменшеної ставки податку, передбаченої відповідним міжнародним договором України, виникає, за умови одночасного виконання таких вимог: нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидентом надано довідку (або її нотаріально засвідчену копію), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України; нерезидент є бенефіціарним власником доходу.
Для визначення особи як фактичного отримувача доходу така особа повинна володіти не тільки правом на отримання доходу, але повинна бути і особою, яка визначає подальшу економічну долю доходу.
Тобто, коли отримувач процентів має право отримувати вигоду та визначати подальшу економічну долю доходу і не пов`язаний договірними або юридичними зобов`язаннями щодо перерахування такого доходу іншій особі, отримувач є бенефіціарним власником доходу.
Разом з тим, передбачені міжнародними договорами пільги зі сплати податку не можуть бути застосовані у випадку, коли нерезидент діє як проміжна ланка в інтересах іншої особи, яка фактично отримує вигоду від доходу.
Зокрема, не можуть бути застосовані пільгові ставки податку у випадку, коли дохід (у рамках угоди або серії угод) з джерелом його походження з України виплачується таким чином, що нерезидент (проміжна ланка, яка має вузькі, обмежені повноваження у відношенні доходу), який претендує на отримання пільгової ставки податку з доходів у вигляді роялті, дивідендів, процентів, виплачує весь дохід (його більшу частину) іншому нерезиденту, який би не міг застосувати пільгову ставку у разі, коли б такий дохід виплачувався останньому.
В момент виплати доходу достатньою підставою для застосування зниженої ставки податку є наявність довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір України і така довідка видається компетентним (уповноваженим) органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором України, за формою, затвердженою згідно із законодавством відповідної країни, і повинна бути належним чином легалізована, перекладена відповідно до законодавства України.
Чинним законодавством не встановлено форми документу, що підтверджує статус контрагента як бенефіціарного власника доходу, та який повинна мати особа на момент проведення виплати.
Водночас у разі заперечення обставин щодо бенефіціарного власника, обов`язок доказування зворотного в силу положень Кодексу адміністративного судочинства України покладається на контролюючий орган як на суб`єкта владних повноважень.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах №817/1045/17 та №803/1005/17.
Відповідно доповідної записки Головного управління ДПС у м. Києві від 21.06.2023 №1294/26-15-23-03-10, до контролюючого органу надійшов лист Державної податкової служби України від 31.03.2023 №7006/7/99-00-23-01-01-07-1, яким було доведено інформацію, надану компетентним органом Республіки Кіпр, стосовно виплат доходу у вигляді процентів на користь нерезидента компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) українським підприємством ТОВ "Катеринопільський Агропродукт", які свідчать про факти порушення платником податків податкового законодавства при виплаті доходу (проценти) нерезиденту компанії "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр).
Висновки про те, що компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) не є кінцевим бенефіціарним власником виплачених позивачем процентів були здійснені на підставі звіту, складеного працівником контролюючого органу на підставі аналізу відповідей компетентних органів Республіки Кіпр. Відповіді компетентних органів (як першоджерело інформації) контролюючим органом не аналізувалися.
У той же час, матеріали справи містять відповідь компетентних органів Республіки Кіпр, оформлену листом №33.10.43.2/А V.285 P.1019, у пункті 12 якої зазначено, що Компанія "Flottotrade limited" веде різну економічну діяльність, включаючи торгову, інвестиційну та вступ в позикові угоди з пов`язаними і третіми особами. Доходи та витрати з такої діяльності отримані та проплачені через банківський рахунок Компанії. Використання коштів для цих переказів було змішане. Зокрема, кошти, отримані компанією "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр) від українських суб`єктів, як виплати процентів, не були перераховані "Alfa Trading Limited", але були використані для різних інших цілей в рамках бізнесу компанії, та в противагу, компанія використовувала кошти від інших джерел для слати процентів за позиками "Alfa Trading Limited".
Колегія суддів погоджує з висновок суду першої інстанції, що наведене спростовує викладені в акті перевірки твердження про те, що компанія "Flottotrade limited" (Республіка Кіпр), якій позивач виплатив проценти від позики за вищевказаним договором позики, не є вигодонабувачем доходів отриманих від ТОВ "Катеринопільський Агропродукт" в розумінні ст.141 Податкового кодексу України, та має лише статус посередника (агента), який здійснив перерахунок набутих від позивача коштів на користь компанії «Alfa Trading Limited» (Малайзія).
Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Катеринопільський агропродукт" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Попова О.Г.
Суддя Говорун О.В.
Суддя Чуприна О.В.