ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 380/20810/25 пров. № А/857/8443/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді Курильця А.Р.,
суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі № 380/20810/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій,-

суддя в 1-й інстанції Лунь З.І.,
час ухвалення рішення 09 січня 2026 року,
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення 09 січня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення рішення №262440024863 від 20.06.2025 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про відмову у призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 13.06.2025.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відсутні відомості про Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у реєстрах, які передаються в порядку електронної взаємодії до Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери. Також, до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи з 01.05.2025 по 31.05.2025, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Колегія суддів вважає можливим розглянути дану справу в порядку письмового провадження відповідно до п.3 ч.1 ст. 311 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав, а саме.
Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є інвалідом дитинства, з 30.08.2013 йому встановлено інвалідність 2 групи.
13.06.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності.
Цю заяву, за принципом екстериторіальності, було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області.
Відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ЛАВ №443864 від 17.09.2013, виданою міжрайонною МСЕК м. Маріуполя Донецької області після повторного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підтверджено 2 групу інвалідності з 30.08.2013 року безстроково.
Згідно із Заключениям «ЛКК Центру Первинної медико-санітарної допомоги №3» від 17.06.2015 року ОСОБА_1 було встановлено інвалідність 2 групи з дитинства з діагнозом: спадкове захворювання невральна аміотрофія ОСОБА_2 . У цьому заключенні також зазначено, що ОСОБА_1 мав медичні показання для визнання його дитиною інвалідом до досягнення 6-річного віку. З 30.08.2013 позивачу довічно було призначено державну соціальну допомогу як особі з 2 групою інвалідності з дитинства, що підтверджується посвідченням Серії НОМЕР_1 .
У травні 2025 року позивач перестав отримувати соціальні виплати, оскільки набув необхідний страховий стаж для отримання пенсії по інвалідності, у зв`язку із чим подав заяву про призначення пенсії но інвалідності до Пенсійного фонду України.
Рішенням №262440024863 від 20.06.2025 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії. Цю відмову відповідач аргументував тим, що відсутні відомості про Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у реєстрах, які передаються в порядку електронної взаємодії до Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери. Також, до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи з 01.05.2025 по 31.05.2025, оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу відсутня інформація про сплату страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з позовом у цій справі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини другої статті 46 Конституції України громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV).
Законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення"», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. (частина перша статті 4 Закону №1058-ІV)
Пунктом 1 частини першої статті 8 Закону №1058-ІV передбачено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника. (частина перша статті 9 Закону №1058-ІV).
Відповідно до статті 30 Закону №1058-ІV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.
Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.
Група інвалідності, її причина, час настання та строк встановлюються за результатами медико-соціальної експертизи або оцінювання повсякденного функціонування особи - для повнолітніх осіб. (частина перша статті 31 Закону №1058-ІV).
Згідно з статтею 32 Закону №1058-ІV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років.
Відповідно до частин першої, третьої статті 44 Закону №1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 1.7 розділу I Порядку №22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. (абзац перший пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1).
Позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії по інвалідності 13.06.2025, досягнувши 37 річного віку.
Абзацом четвертим пункту 1.8 розділу I Порядку №22-1 передбачено, що у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.
Згідно з абзацами першим-другим пункту 2.2 розділу II Порядку №22-1 до заяви про призначання пенсії по інвалідності додаються документи, перелічені в підпунктах 1-4 пункту 2.1 цього розділу.
Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.
Суд встановив, що відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ЛАВ №443864 від 17.09.2013, виданою міжрайонною МСЕК м. Маріуполя Донецької області після повторного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підтверджено 2 групу інвалідності з 30.08.2013 року безстроково.
Так спірним рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у реєстрах, які передаються в порядку електронної взаємодії до Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери.
Суд ураховує, що позивачем разом із завою подані всі документи, які підтверджують його право на отримання пенсії по інвалідності, а за положеннями пункту 2.2 розділу II Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержану ним від МСЕК виписку з акта огляду МСЕК.
Порядком 22-1 не передбачено подання особою Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у реєстрах, які передаються в порядку електронної взаємодії до Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери як підтверджуючого документу для призначення пенсії по інвалідності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі також Постанова КМ України №1338) перебачено, що з 1 січня 2025 р. експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, сформованими відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (далі - експертні команди), до складу яких можуть входити лікарі, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою, а також Центром оцінювання функціонального стану осіб відповідно до Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою; проведення оцінювання повсякденного функціонування особи організовується в кластерних та надкластерних закладах охорони здоров`я відповідно до Положення про експертну команду з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою (пункт 2).
Відповідно до пунктів 53-55 Порядку проведення проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого Постановою КМ України №1338 після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Витяг з прийнятого рішення та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності), також відображаються в електронній системі для лікаря, який направив, та за запитом особи можуть бути роздруковані та надані їй у паперовій формі.
Відомості про результати проведеного оцінювання надсилаються до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери шляхом електронної інформаційної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів “Трембіта”.
Електронні дані, на підставі яких формується витяг з рішення, передаються в порядку електронної інформаційної взаємодії з електронної системи до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери.
Тобто з 01 січня 2025 року експертиза щодо встановлення інвалідності відповідно до законодавства для повнолітніх осіб проводиться експертними командами з оцінювання повсякденного функціонування особи, а після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням.
Як вже зазначалося судом, відповідно до Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ЛАВ №443864 від 17.09.2013, виданою міжрайонною МСЕК м. Маріуполя Донецької області після повторного огляду ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підтверджено 2 групу інвалідності з 30.08.2013 року безстроково.
Тобто 2 групу інвалідності позивачу підтверджено до 01 січня 2025 року безстроково.
Водночас, абзацом 8 пункту 3 цієї ж Постанови визначено, що документи, рішення, прийняті медико-соціальними експертними комісіями, документи, видані на підставі цих рішень, є чинними, прирівнюються до рішень експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжують бути підставами для оформлення або продовження надання особам з інвалідністю статусів, пільг, пенсій, допомог, компенсацій, надбавок, інших соціальних гарантій тощо, у тому числі для цілей, визначених у Законах України “Про військовий обов`язок та військову службу” та “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, на весь строк дії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією до проведення планового оцінювання повсякденного функціонування особи експертними командами.
Тому, відповідне рішення міжрайонної МСЕК м. Маріуполя Донецької області, яким позивачу підтверджено 2 групу інвалідності з 30.08.2013 року безстроково є чинним і прирівнюється до рішення експертних команд, документів, виданих на підставі рішень експертних команд (у тому числі витягів з рішень), та продовжує бути підставою для оформлення позивачу пенсії по інвалідності.
Тому, рішення відповідача про відмову призначити позивачу пенсію по інвалідності з підстав відсутності відомостей про Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи у реєстрах, які передаються в порядку електронної взаємодії до Єдиної Інформаційної системи соціальної сфери є таким, що порушує права позивача у соціальніій сфері, не відповідає Закону, а відтак є протиправним і підлягає скасуванню.
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, то суд зазначає таке.
Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до частини третьої статті 245 КАС України у разі скасування індивідуального акта, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Тому суд вважає за необхідне, зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію по інвалідності з дня звернення за призначенням такої.
Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Відповідно дост. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
Враховуючи наведене вище, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 січня 2026 року у справі № 380/20810/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | А. Р. Курилець
судді | | С. М. Кузьмич
| | О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 16 вересня 2026 року.