Справа № 681/611/26
Провадження 2/681/758/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року           м. Полонне     
Полонський районний суд Хмельницької області у складі головуючого судді Іллюка С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полонне за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:
1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 
У травні 2026 року до суду надійшла позовна заява від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі – ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму 75635,40 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач зазначає, що відповідач уклав низку кредитних договорів, однак не виконав взятих на себе зобов`язань, унаслідок чого утворилася заборгованість. Право вимоги за цими зобов`язаннями відступлено позивачу на підставі укладених договорів факторингу.
Зазначає, що 26.01.2026 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивач уклали договір факторингу № 26/01/26, на підставі якого позивач набув право вимоги за кредитним договором № 8176493 від 09.07.2025. Заборгованість за цим договором становить 26744,40 грн, з яких: 7200,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6224,40 грн - сума заборгованості за відсотками, 13320,00 грн – заборгованість за неустойкою.
Окрім того, зазначає, що указаним вище договором факторингу позивач також набув право вимоги за договором № 71123429 від 11.09.2025. Заборгованість за цим договором становить 22575,00 грн, з яких: 7000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 525,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 14000,00 грн – заборгованість за пенею, 1050,00 грн - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Окрім того, зазначає, що 28.01.2026 позивач уклав договір факторингу № 28012026 з ТОВ ФК «Незалежні фінанси», на підставі якого набув право вимоги за договором № 2526083 від 17.07.2025. Заборгованість за цим договором становить 12936,00 грн, з яких: 2994,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн – заборгованість за неустойкою, 3942,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Окрім того, зазначає, що 27.01.2026 позивач уклав договір факторингу № 27012026 з ТОВ «Мілоан», на підставі якого набув право вимоги за договором № 5604131 від 05.08.2025. Заборгованість за цим договором становить 13380,00 грн, з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 6000,00 грн – заборгованість за неустойкою, 4380,00 грн - заборгованість за комісією за обслуговування кредиту.
Позивач стверджує, що відповідач не виконав своїх зобов`язань щодо повернення заборгованості ні перед первісними кредиторами, ні перед позивачем після відступлення права вимоги, а тому просить стягнути з відповідача за цими договорами заборгованість в сумі 75635,40 грн разом із понесеними судовими витратами.
Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 12.05.2026 за його зареєстрованим місцем проживання. Поштовий конверт повернувся на адресу суду 26.05.2026 з відміткою відділення АТ «Укрпошта», що адресат відсутній за вказаною адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається врученим.
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позову заяву не подав.
2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 
Позовна заява надійшла до суду 04.05.2026. 
Ухвалою суду від 07.05.2026 у справі відкрито спрощене позовне провадження і постановлено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України. 
Копія позовної заяви з додатками направлена відповідачу 29.04.2026 (а.с. 112)
Представник позивача просить, у разі відсутності відзиву відповідача, розгляд справи проводити за його відсутності. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, згідно зі ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи.
3.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Дослідивши письмові докази, долучені позивачем до матеріалів справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Щодо договору № 8176493 від 09.07.2025 та № 71123429 від 11.09.2025. 
Судом встановлено, що 09.07.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір кредитної лінії № 8176493 (а.с. 10-17), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 285681. Згідно з умовами цього договору, відповідачу надано кредит у сумі 7200,00 грн.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами Договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору.
Згідно з п. 2.1.1. Договору, мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Дата надання кредиту 09.07.2025 та дата повернення – 03.07.2026.
Відповідно до п. 2.2.8. Договору, за користування кредитом нараховуються проценти в розмірі 0,95% в день (фіксована процентна ставка). Комісія за надання кредиту - 1242,00 грн (17,25 % від суми наданого Кредиту).
Відповідно до п. 2.10. Договору, перерахування Кредиту Позичальнику відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення Договору. Кредит перераховується у безготівковій формі на банківський рахунок Позичальника.
Згідно з пунктами 1.20., 9.7. та таблицею п. 2.2.8. Договору, передбачено, що у випадку порушення Позичальником зобов`язань за Договором нараховується неустойка у розмірі 360,00 грн на день.
Факт надання кредиту підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою АТ «Юнекс Банк» від 15.04.2026 (а.с. 20) про перерахування коштів від 09.07.2025, який засвідчує успішне перерахування коштів у сумі 7200,00 грн на платіжну картку відповідача. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №8176493 від 09.07.2025, загальна сума заборгованості відповідача становить 26744,40 грн, яка включає: 7200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6224,40 грн - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 13320,00 грн - заборгованість за неустойкою. В розрахунку зазначено, що відповідач частково сплатив заборгованість за відсотками у сумі 4104,00 грн, по неустойці в сумі 1080,00 грн та 1242,00 грн по комісії. 
Також 11.09.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір надання коштів у кредит № 71123429 (а.с. 29-36), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 67545. Згідно з умовами цього договору, відповідачу надано кредит у сумі 7000,00 грн.
Відповідно до п. 2.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами Договору строк (надалі – «Строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку кредиту, або достроково, та сплатити Кредитодавцю плату (Проценти) від Суми кредиту та Комісію за надання кредиту.
Згідно з п. 2.1.1. Договору, мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. 
Дата надання кредиту 11.09.2025 та дата повернення – 10.10.2025.
Відповідно до п. 2.2.3. та п. 2.2.4. Договору, процентна ставка становить 0,250 % в день (фіксована). Комісія за надання кредиту - 1050,00 грн (15,00 % від суми наданого Кредиту).
Відповідно до п. 2.5. Договору, перерахування Кредиту Позичальнику відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) днів з моменту укладення Договору.
Згідно з пунктами 1.22., 10.7.2. та таблицею п. 2.2. Договору, за користування Кредитом (його частиною) понад встановлений Договором строк, у випадку невиконання Позичальником умов Договору, Кредитодавець має право нараховувати пеню в розмірі 4,00% на день.
Факт надання кредиту підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» про перерахування коштів від 11.09.2025, який засвідчує успішне перерахування коштів у сумі 7000,00 грн на платіжну картку відповідача (а.с. 41). 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №71123429 від 11.09.2025, загальна сума заборгованості відповідача становить 22575,00 грн, яка включає: 7000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 14000,00 грн - заборгованість за пенею; 1050,00 грн - заборгованість по комісії за надання кредиту; 525,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 43-45). 
Судом встановлено, що 26.01.2026 Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та позивачем укладено Договір факторингу № 26/01/26 (а.с. 24-25). Відповідно до Реєстрів боржників № 1 та №2 від 26.01.2026 до Договору факторингу № 26/01/26 (а.с. 28, 47), позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 71123429 від 11.09.2025 та № 8176493 від 09.07.2025. 
Щодо договору 2526083 від 17.07.2025. 
Судом встановлено, що 17.07.2025 ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та відповідач уклали договір про споживчий кредит № 2526083 (а.с.53-58), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 813740. Згідно з умовами цього договору, відповідачу надано кредит у сумі 3000,00 грн.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором надати Позичальнику грошові кошти у кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Згідно з п. 1.1. Договору та розділом «Терміни та визначення», мета отримання кредиту: придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з п. 1.3. та п. 1.4. Договору, кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту 17.07.2025, а остаточний термін (дата) повернення кредиту – 12.07.2026.
Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту становить 324,00 грн та нараховується за ставкою 10,80 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
У пункті 1.5.2. передбачена комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування в сумі 9636,00 грн, що нараховується за ставкою 14,60 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом, а протягом решти строку кредитування – за стандартною процентною ставкою 0,0010 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (пункти 1.5.3, 1.5.4 договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору та розділу «Терміни та визначення» встановлено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти.
Згідно з п. 4.1. Договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту) та/або сплати процентів чи комісій, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 1000,00 гривень за кожний випадок порушення, якщо таке порушення триває більш ніж 2 дні.
Факт надання кредиту за цим договором в сумі 3000,00 грн підтверджується наявною у матеріалах справи платіжним дорученням № 44643623 від 17.07.2025 (а.с. 65).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №2526083 від 17.07.2025, загальна сума заборгованості відповідача становить 12936,00 грн, яка включає: 2994,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6000,00 грн - заборгованість за штрафом; 3942,00 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту (а.с. 66). Відповідач сплатив 6,00 грн тіла кредиту та 762,00 грн комісій. 
Суд встановив, що 28.01.2026 ТОВ «ФК «Незалежні фінанси» та позивачем укладено Договір факторингу № 28012026 (а.с. 67-68). Відповідно до Реєстру боржників від 28.01.2026 до Договору факторингу № 28012026, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 2526083 від 17.07.2025 (а.с. 71).
Щодо договору № 5604131 від 05.08.2025. 
Судом встановлено, що 05.08.2025 ТОВ «Мілоан» та відповідач уклали договір про споживчий кредит № 5604131 (а.с. 77-82), який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 352515. Згідно з умовами цього договору, відповідачу надано кредит у сумі 3000,00 грн.
Відповідно до п. 1.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором надати Позичальнику грошові кошти у кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісії та проценти за користування кредитом відповідно до Графіку платежів та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором.
Згідно з п. 1.3. та п. 1.4. Договору, кредит надається загальним строком на 360 днів, дата надання кредиту 05.08.2025, а остаточний термін (дата) повернення кредиту – 31.07.2026.
Відповідно до п. 1.5.1. Договору, комісія за надання кредиту становить 9,00 грн та нараховується за ставкою 0,30 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту.
У пункті 1.5.2. передбачена комісія за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) за весь строк кредитування в сумі 9636,00 грн, що нараховується за ставкою 14,60 % від суми кредиту в перший день кожного наступного розрахункового періоду за попередній розрахунковий період (крім останнього).
Проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду нараховуються за ставкою 0,0010 % річних на фактичну заборгованість за кредитом, а протягом решти строку кредитування – за стандартною процентною ставкою 0,0010 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів (пункти 1.5.3, 1.5.4 договору).
Відповідно до п. 2.1. Договору встановлено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти.
Згідно з п. 4.1. Договору передбачено, що у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту) та/або сплати процентів чи комісій, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 1000,00 гривень за кожний випадок порушення, якщо таке порушення триває більш ніж 2 дні.
Факт надання кредиту підтверджується наявною у матеріалах справи платіжним дорученням № 159309626 від 05.08.2025, яка засвідчує успішне перерахування коштів у сумі 3000,00 грн на платіжну картку відповідача. 
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №5604131 від 05.08.2025, загальна сума заборгованості відповідача становить 13380,00 грн, яка включає: 3000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6000,00 грн - заборгованість за неустойкою (штраф, пеня); 4380,00 грн - заборгованість по комісії за обслуговування кредиту (а.с.90). Выдповідач сплатила 9,00 грн комісії. 
Судом встановлено, що 27.01.2026 товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та позивачем укладено Договір факторингу № 27012026 (а.с. 91-93). Відповідно до Реєстру боржників від 27.01.2026 до Договору факторингу № 27012026, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 5604131 від 05.08.2025 (а.с. 96).
4.Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. 
За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).
Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису.
Аналізом положень вище вказаного законодавства установлено, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання цього засобу усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису.
Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Згідно зі ст. 8 Закону України цього Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Також відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом такого договору, згідно зі статтею 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, що існує на цей час. Сторонами є клієнт та фактор, яким, відповідно до статті 1079 ЦК України, може бути банк або інша фінансова установа, що має право здійснювати факторингові операції.
При цьому, згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові (новому кредитору) за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги. Згідно з правовою позицією яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що первісними кредиторами, а саме товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «Незалежні фінанси», товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН», та позивачем укладено договори факторингу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що договори факторингу, на підставі яких позивач набув право вимоги, укладені відповідно до вимог чинного законодавства. Факт передачі прав вимоги підтверджується актами прийому-передачі та реєстрами боржників, а факт оплати вартості відступлених прав підтверджено відповідними документами. Доказів визнання вказаних договорів недійсними суду не надано. Таким чином, позивач набув статусу нового кредитора та отримав законне право вимагати від відповідача виконання зобов`язань за кредитними договорами, які є предметом цього спору. 
Розглядаючи позовні вимоги щодо нарахування штрафних санкцій (неустойки, пені) за договорами, суд доходить до висновку про відмову в їх задоволенні. Суд враховує, що 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який триває до цього часу. Відповідно до Закону України № 2120-IX, Цивільний кодекс України доповнено пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень, який передбачає, що у період дії воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення позичальник звільняється від обов`язку сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання. З огляду на це, суд відмовляє у стягненні неустойки та штрафів за всіма заявленими договорами.
Щодо позовних вимог в частині стягнення комісій, суд зазначає наступне.
10.06.2017 набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст ст. 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».
Положення ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. 
Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. 
Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. 
Після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»). 
У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит (ч. 2 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування»). 
Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними (ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування») (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2023 у справі №204/224/21). 
На виконання вимог, у тому числі п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» правління Національного банку України постановою від 08.06.2017 №49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову правління Національного банку України від 10.05.2007, №168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». 
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості. 
У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути поінформований про строки і суми належних платежів. 
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19). 
Згідно з ч. 2 ст. 18 Закону України «Про захист справ споживачів» умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. 
Також згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором №8176493 від 09.07.2025, загальна сума заборгованості відповідача становить 26744,40 грн, яка включає: 7200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 6224,40 грн - заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; 13320,00 грн - заборгованість за неустойкою. В розрахунку зазначено, що відповідач частково сплатив заборгованість за відсотках у сумі 4104,00 грн, по неустойці в сумі 1080,00 грн та 1242,00 грн за комісією.
Враховуючи, що судом визнано умови договорів щодо сплати комісій та неустойки нікчемними, сплачені відповідачем суми за договором № 8176493 в розмірі 1080,00 грн (по неустойці) та 1242,00 грн (за комісією), загалом 2322,00 грн, підлягають зарахуванню в рахунок погашення дійсної заборгованості за відсотками. Таким чином, заборгованість за відсотками за договором № 8176493 становить 3902,40 грн (6224,40 грн - 2322,00 грн). Відповідно, стягненню підлягає: 7200,00 грн тіла кредиту та 3902,40 грн відсотків, разом 11102,40 грн.
Щодо договору № 71123429 від 11.09.2025 факт надання кредиту підтверджено довідкою ТОВ «Європейська платіжна система», розрахована заборгованість за тілом кредиту становить 7000,00 грн, та відсотків у сумі 525,00 грн. Вимоги в цій частині підлягають задоволенню в сумі 7525,00 грн. Вимоги щодо стягнення комісій та неустойки задоволенню не підлягають з підстав, наведених вище.
Щодо договору № 2526083 від 17.07.2025 факт надання кредиту в розмірі 3000,00 грн підтверджено платіжним дорученням. Враховуючи здійснене відповідачем часткове погашення тіла кредиту в розмірі 6,00 грн, розрахована позивачем заборгованість за основною сумою боргу становила 2994,00 грн. Водночас судом встановлено, що за цим договором відповідач також сплатив 762,00 грн комісії. Оскільки умови договору щодо сплати комісії визнано судом нікчемними, а заборгованість за відсотками позивачем не заявлялась, сплачена сума комісії в розмірі 762,00 грн підлягає зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, до стягнення за цим договором підлягає тіло кредиту в сумі 2232,00 грн (2994,00 грн - 762,00 грн). Вимоги щодо стягнення комісій та неустойки задоволенню не підлягають.
Щодо договору № 5604131 від 05.08.2025 факт надання кредиту в розмірі 3000,00 грн підтверджено платіжним дорученням. Судом встановлено, що за цим договором відповідач сплатив 9,00 грн комісії. Оскільки умови договору щодо сплати комісії визнано нікчемними, а заборгованість за відсотками позивачем не заявлялась, сплачені 9,00 грн підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, до стягнення за цим договором підлягає тіло кредиту в сумі 2991,00 грн (3000,00 грн - 9,00 грн). Вимоги щодо стягнення комісій та неустойки задоволенню не підлягають.
За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у загальній сумі 23850,40 грн (11102,40 + 7525,00 + 2232,00 + 2991,00).
5.Розподіл судових витрат.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. Загальна ціна позову складала 75635,40 грн. Судом задоволено вимоги на суму 23850,40 грн. Таким чином, відсоткове відношення задоволених вимог до заявлених становить 31,53 % (23850,40 / 75635,40 х 100). Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 839,45 грн (2662,40 грн х 31,53 %).
Щодо вимог в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів - в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 1664,00 грн, то дослідивши матеріали справи, суд доходить до висновку, що ця вимога є безпідставною, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів того, щодо їх наявності в процесі розгляду цієї справи.
Керуючись наведеним, ст. ст. 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитними договорами в загальній сумі 23850 (двадцять три тисячі вісімсот п`ятдесят) гривень 40 копійок, яка складається із заборгованості:

- за договором № 8176493 від 09.07.2025 в сумі 11102 гривні 40 копійок, з яких 7200 гривень 00 копійок - тіло кредиту, 3902 гривні 40 копійок - відсотки;
- за договором № 71123429 від 11.09.2025 в сумі 7525 гривень 00 копійок, з яких 7000 гривень 00 копійок - тіло кредиту, 525 гривень 00 копійок - відсотки;
- за договором № 2526083 від 17.07.2025 в сумі 2232 гривні 00 копійок, з яких 2232 гривні 00 копійок - тіло кредиту;
- за договором № 5604131 від 05.08.2025 в сумі 2991 гривня 00 копійок, з яких 2991 гривня 00 копійок - тіло кредиту.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 839 (вісімсот тридцять дев`ять) гривень 45 копійок витрат по сплаті судового збору.
Відповідачем може бути подано заяву про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків відповідачем не подана заява про його перегляд, а позивачем апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014, адреса: м. Бровари, вул. Лісова, 2, Київської області, 07400;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складено 14.07.2026.

Суддя           Сергій ІЛЛЮК