ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/9652/25 пров. № А/857/7350/26	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді: Гуляка В.В.
суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення (суддя – Дуляницька С.М., час ухвалення – не зазначено, місце ухвалення – м.Рівне, дата складання повного тексту – 16.01.2026), 
в адміністративній справі №460/9652/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області,
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив: 

У червні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 02.04.2025 року №ХГ11742/2744, виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01.04.2019 року перерахунок та виплату пенсії позивача на підставі виданої ІНФОРМАЦІЯ_1 довідки від 02.04.2025 року №ХГ11742/2744 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 позов задоволено повністю. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у перерахунку та виплаті з 01.04.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ11742/2744 від 02.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ11742/2744 від 02.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням раніше проведених виплат.
Це рішення суду набрало законної сили. 
На адресу суду першої інстанції 06.01.2026 від позивача надійшла заява про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 22.07.2025 у справі №460/9652/25 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити виплату різниці між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії позивачу, починаючи з 01.04.2019, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення, а саме: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь позивача різницю між фактично сплаченою та належною до сплати сумою пенсії у сумі 353 613,14 грн.. 
Відповідач подав заперечення на вказану заяву. Просив у задоволенні заяви відмовити. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16.01.2026 заяву представника позивача про зміну способу і порядку виконання рішення від 22.07.2025 у адміністративній справі №460/9652/25 - залишено без задоволення. 
З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що при винесенні вищевказаної ухвали суд першої інстанції порушив норми права, а тому оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що внесеними змінами у статтю 378 КАС України законодавець прямо передбачив самостійну та достатню підставу для зміни способу виконання після двомісячного строку невиконання рішення про пенсійні виплати. Виходячи з мети цих змін, судове втручання у спосіб виконання не є переглядом суті рішення, а становить механізм забезпечення реального і своєчасного виконання судового рішення, що відповідає вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 129-1 Конституції України. Оскільки рішення суду першої інстанції, яке набрало законної сили, не було виконане у частині виплати грошових коштів, процесуальний закон передбачає можливість зміни способу виконання із зобов`язання вчинити дії (перерахувати та виплатити) на стягнення конкретної нарахованої суми 353613,14 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області. Однак виплату вказаної суми Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь позивача не здійснило, що свідчить про часткове невиконання рішення суду боржником. Таким чином, застосування процесуального механізму, передбаченого абзацом другим частини третьої статті 378 КАС України, про зміну способу і порядку виконання судового рішення із зобов`язання вчинити дії на стягнення з ГУ Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахованої суми 353 613,14 грн. є єдиним дієвим та ефективним заходом, спрямованим на реальне поновлення порушених соціальних прав громадянина, а не на формальне завершення виконавчого провадження. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 16.01.2026. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі заяву про зміну способу і порядку виконання рішення від 22.07.2025 у адміністративній справі №460/9652/25. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскарженої ухвали суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити частково. 
Так, постановляючи оскаржувану ухвалу від 16.01.2026 з питань зміни способу і порядку виконання судового рішення, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, суд вважав безпідставними аргументи заявника про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у справі №460/9652/25. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апеляційної скарги із врахуванням норм законодавства, колегія суддів зазначає наступне. 
Судом встановлено, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 22.07.2025 у цій справі, яке набрало законної сили, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ11742/2744 від 02.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням раніше проведених виплат. 
Згідно відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області від 15.12.2025 повідомлено позивача, що на виконання рішення суду у справі №460/9652/25 від 22.07.2025 з 01.04.2019 проведено перерахунок пенсії на підставі на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ХГ11742/2744 від 02.04.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням раніше проведених виплат. На дату розгляду звернення доплата до пенсії, нарахована на виконання рішення суду за період з 01.04.2019 по 31.10.2025 становить 353613,14 грн. (а.с.39).
Отже, станом на час виникнення спірного питання, пенсія позивача перерахована і виплачується згідно з рішенням суду, однак невиплаченою залишається доплата, яка виникла як заборгованість за попередні періоди з 01.04.2019, а саме, станом на 31.10.2025 - у розмірі 353613,14 грн. 
Колегія суддів апеляційного суду враховує, що згідно із частиною 1 статті 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. 
Відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. 
Апеляційний суд враховує, що під встановленням способу або порядку виконання судового рішення розуміється застосування судом заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення. При цьому встановлення способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті, самого судового рішення. 
Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується під час виконання судового рішення. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення дій боржником (державним виконавцем). Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.
Для встановлення способу чи порядку виконання судового рішення обставиною, що перешкоджає його виконанню, є те, що в судовому рішенні не визначено способу та порядку виконання судового рішення. 
19.12.2024 набрав чинності Закон України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень” від 21.11.2024 №4094-IX (далі - Закон №4094-IX), відповідно до якого у статті 378 КАС України частину третю доповнено абзацом другим такого змісту: “Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат”. 
Отже, з 19 грудня 2024 року статтю 378 КАС України доповнено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме: невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо, серед іншого, обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили. При чому зміна способу і порядку виконання такого судового рішення відбувається шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат. 
У запереченні на заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду Головне управління ПФУ в Рівненській області зазначає, що станом на 14.01.2026 заборгованість за рішенням суду у справі №460/9652/25 обліковується в Реєстрі судових рішень за №821-6853. Доплата, що нарахована на виконання рішення №460/9652/25, за період з 01.04.2019 по 31.10.2025 становить 353613,14 грн., за листопад 2025 – 5406,79 грн., грудень 2025 – 5406,79 грн., за січень 2026 – 5406,79 грн., виплату якої розпочато з жовтня 2025. У жовтні 2025 позивачу виплачено щомісячний розмір пенсії до виконання рішення суду, що становить – 9169,43 грн. та додатковою відомістю виплачено борг на виконання рішення суду в сумі – 8806,23 грн. та 187,35 грн. У листопаді 2025 позивачу виплачено щомісячний розмір пенсії до виконання рішення суду, що становить – 9169,43 грн. та додатковою відомістю виплачено заборгованість в сумі 2007,35 та 5406,79 грн. та 187,35 грн. У грудні 2025 позивачу виплачено щомісячний розмір пенсії до виконання рішення суду, що становить – 9169,43 грн. та додатковою відомістю виплачено заборгованість в сумі 187,35 грн., оскільки, виплата коштів на виконання судового рішення проводиться з урахуванням норм Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень” від 14.07.2025 № 821.
Як слідує з матеріалів справи, звертаючись із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду, заявником дотримано дві умови, зокрема, на виконання рішення суду від 22.07.2025 у справі №460/9652/25, яке набрало законної сили, відповідач нарахував позивачу доплату пенсії у розмірі, що становить 353613,14 грн., однак така заборгованість, як встановлено судом, частково залишається невиплаченою упродовж тривалого часу, більше двох місяців з дня набрання згаданим рішенням законної сили. 
Суд зауважує, що зміна виконання судового рішення у наведений спосіб не є створенням нового грошового зобов`язання, оскільки сума заборгованості є чітко визначеною та нарахованою самим відповідачем. Зміна способу виконання рішення суду у відповідній частині є лише зміною невиконаного грошового зобов`язання у форму примусового грошового стягнення для ефективного забезпечення права позивача. 
За наведеного правового регулювання та обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з невідповідністю його висновків обставинам справи і порушенням норм процесуального права, а тому сформував помилкові висновки про повну відмову у задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання вказаного судового рішення, що частково підтверджує обґрунтованість доводів апеляційної скарги. 
Тому, оскаржену ухвалу суду першої інстанції від 16.012026, згідно статті 317 КАС України, необхідно скасувати та ухвалити нову постанову про часткове задоволення заяви позивача про зміну способу і порядку виконання вказаного судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 378 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задоволити частково. 
Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 січня 2026 року з питань відстрочення, розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі №460/9652/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії – скасувати та ухвалити нову постанову. 
Заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення – задоволити частково. 
Змінити спосіб і порядок виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 22 липня 2025 року у справі №460/9652/25, із зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 на «Стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 виплати по пенсійній заборгованості за період з 01 квітня 2019 року по 31 жовтня 2025 року в сумі 353613 (триста п`ятдесят три тисячі шістсот тринадцять) грн. 14 коп.), із врахуванням виплачених сум». 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	З. М. Матковська