30 липня 2026 року

Справа № 642/8010/25
Провадження № 2/642/24/26

РІШЕННЯ
Іменем України
30 липня 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Грінчук О.П.,
за участю секретаря - Панової М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
в с т а н о в и в:
До суду надійшла вказана позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2020011344 від 11.08.2018 в розмірі 13 417.61 грн. Також представник просив стягнути 2422.40 грн. судового збору та 3000 грн. як витрати на правову допомогу.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 11.08.2018 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2020011344, за яким Банк надав позичальнику споживчий Кредит, а позичальник зобов`язався повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом, інші Платежі, визначені даним кредитним договором. ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» набуто всіх прав вимоги за Кредитним договором № 2020011344 від 11.08.2018, відповідно до Договору факторингу №12/4/21 від 12.04.2021, укладеного між ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНАНС ГРУП» наступні права вимоги, які були ним набуті на підставі Договору факторингу №437/ФК/-20 від 11.12.2020, укладеним між ТОВ «ФК «УКРФІНАНС ГРУП» та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС", які були раніше відступлені по договору №11/2/20 від 11.12.2020, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС. Оскільки відповідач добровільно не погашає заборгованість, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17.12.2025 справу відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк на подання відзиву на позов, а також за клопотанням представника позивача витребувано у з АТ «ОТП Банк» розрахунок заборгованості та виписку про рух коштів по рахунках боржника ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за кредитним договором №2020011344 від 11.08.2018, продукт (CARD).
Витребувана інформація надійшла до суду 18.06.2026 та 30.06.2026.
Копію позовної заяви та доданих до неї документів надіслано позивачем відповідачу поштовим шляхом на підставі абз. 2 ч.1 ст. 177 ЦПК України.
Копію ухвали суду від 17.12.2025 направлено судом відповідачу за його зареєстрованим місцем проживання, але відправлення повернуто до суду.
Судом також здійснено на веб-сайті суду оголошення відповідачу про розгляд справи в суді.
Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, до суду не надходило.
Відзиву до суду не надано.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 
У зв`язку з розглядом справи без виклику сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
11.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Отп Банк» із анкетою-заявою на отримання кредиту.
Відповідно до Специфікації до Кредитного договору, АТ «ОТП Банк» прийнято позитивне рішення про надання ОСОБА_1 кредиту №2020011344 на придбання товарів (техніки) в ТОВ «Дієса», загальна сума 5798.00 грн. 
Так, 11.08.2019 між ОСОБА_1 та АТ «ОТП Банк» укладено Кредитний договір №2020011344, шляхом його власноручного підписання відповідачем.
Відповідно до умов кредитного договору, його укладено для придбання відповідачем товарів, розмір, валюта та цільове використання кредиту: 5798 грн. на придбання товару у продавця, 300 грн. на сплату додаткових послуг банку, а саме послуга «Смс+довідка», 974.06 грн. – на придбання послуг зі страхування, загальний розмір кредиту 7072.06 грн. Дата остаточного повернення кредиту 11.08.2020. Протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка 0.01% річних. Комісія за управління кредитом – щомісячно, 0% від суми кредиту. Датою надання банком та датою отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору. 
Про сплату АТ "ОТП Банк" кредитних коштів на користь ТОВ «Дієса» для придбання ОСОБА_1 товарів надано копію товарного чеку 000200007102799 від 11.08.2018 та копію квитанції ПН364834726503 на суму 5798 грн.
Також 07.10.2019 відповідачем підписано паспорт споживчого кредиту та графік повернення платежів за кредитом.
11.12.2020 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Діджи Фінанс» укладено Договір факторингу №11/2/20, згідно якого первісний кредитор – АТ «ОТП БАНК» відступив на користь нового кредитора – ТОВ «Діджи Фінанс» права вимоги за Кредитним договором №2020011344 від 11.08.2018. 11.12.2020 новим кредитором здійснено оплату за договором факторингу, що підтверджуєтсья платіжною інструкцією №529. Та 11.12.2020 підписано акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
11.12.2020 між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» укладено Договір факторингу №437/ФК-20, згідно якого права вимоги за Кредитним договором №2020011344 від 11.08.2018 відступлені до ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп». 11.12.2020 новим кредитором здійснено оплату за договором факторингу, що підтверджуєтсья платіжною інструкцією №511. Та 11.12.2020 підписано акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
12.04.2021 між ТОВ «ФК «Укрфінанс Груп» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено Договір факторингу №12/4/21, згідно якого права вимоги за Кредитним договором №2020011344 від 11.08.2018 відступлені до ТОВ «Цикл Фінанс». 16.04.2021 новим кредитором здійснено оплату за договором факторингу, що підтверджуєтсья платіжними інструкціями №№ 2, 3, 7. Та 12.04.2021 підписано акт приймання-передачі реєстру боржників за договором факторингу.
Заборгованітсь відповідача складає 13 417.61 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, виконаним АТ «Отп Банк», та випискою з рахунку, які витребувані судом за клопотанням представника позивача.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. (ч.1 ст. 1054 ЦК України)
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч.2 ст 1054 ЦК України)
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. (ст. 1046 ЦК України)
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до положень статей 512, 513 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Частиною 1 статті 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Враховуючи викладене, а також досліджені судом докази, надані позивачем, суд вважає, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2020011344 від 11.08.2018 шляхом його власноручного підписання.
Також суд зазначає, що відступлення права грошової вимоги відносно відповідача ОСОБА_1 за кред.дог. №2020011344 від 11.08.2018 та набуття такого права ТОВ «Цикл Фінанс» відбулося відповідно до норм чинного законодавства та договірних умов.
Водночас, наявні у справі докази вказують на те, що всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання та не повернув позичені кошти ні первісному позикодавцю, ні правонаступникам після відступлення права грошової вимоги, та не сплатив проценти.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку кредитору не повернуті, на підставі частини другої статті 530 ЦК України кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Вказана позиція цілком узгоджується з позицією Великої палати Верховного Суду України, викладеної у постанові від 03.07.2019 р. (провадження 14-131цс19).
Крім того, вимоги про стягнення відсотків є, на думку суду, обгрунтованими, оскільки такі умови прямо передбачені кредитним договором, з якими ОСОБА_1 був обізнаний та погодився, підписавши договір.
Розрахунок заборгованості з тіла кредиту та процентів сумніву у суду не викликає. 
Відповідачем, в свою чергу, до суду не надано власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача або об`єктивних доказів про погашення заборгованості та її відсутності.
Таким чином, наявні підстави для стягнення заборгованості з тіла кредиту та відсотків в загальному розмірі 13 417.61 грн., а тому позов піллягає задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат.
Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при поданні позову заявлено вимогу про стягнення судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 2422.40 грн. а також 3000 грн. витрат на правову допомогу. 
Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422.40 грн.
Відповідно до частини 1, 2 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Так, відповідно до положень ч.6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Верховний суд в постанові №275/150/22 від 13.03.2025 зробив висновок, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано: договір про надання правничої допомоги №43453613/1 від 25.08.2025; Додаткова угода №2020011344 від 14.11.2025 до Договору про надання правничої допомоги №43453613/1 від 25.08.2025; акт №2020011344 від 14.11.2025 про підтвердження факту надання правничої допомоги; детальний опис виконаних робіт з надання правової допомоги.
Таким чином, враховуючи відсутність заперечень відповідача щодо суми витрат на правову допомогу, а також враховуючи повне задоволення позову, за правилами п. 3 ч.2 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 207, 525, 526, 626-629, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ: 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) заборгованість за Кредитним договором № 2020011344 від 11.08.2018, продукт (CARD) у розмірі 13417 (тринадцять тисяч чотириста сімнадцять) грн. 61 коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» (код ЄДРПОУ: 43453613, НОМЕР_2 у АТ «СЕНС БАНК», код банку (МФО) 300346) судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) грн. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Холодногірський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складено 30.07.2026.

Відомості про сторін:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс», код ЄДРПОУ 43453613, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8;
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: