Справа № 147/1874/26 
Провадження № 2/147/927/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 року с-ще Тростянець 

Тростянецький районний суд Вінницької області у складі:
головуючого судді Почкіної О.М.,
із участю секретаря судового засідання Бабчук В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження, у приміщенні Тростянецького районного суду Вінницької області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 20.07.2008 у виконкомі Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що було складено відповідний актовий запис №6.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 20 липня 2008 року між ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконкомом Тростянецької сільської ради Тростянецького району Вінницької області було зареєстровано шлюб та видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . У шлюбі у сторін народилось донька: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказує, що протягом подружнього життя, між Позивачем та Відповідачем виникали різного роду непорозуміння та конфлікти, проте з метою збереження сім`ї та заради благополуччя дитини протягом тривалого часу намагались зберегти шлюбні відносини та здорову атмосферу в сім`ї. З кожною конфліктною ситуацією сторони втрачали взаєморозуміння, спільні погляди на подружнє життя, виховання дитини, ведення спільного господарства тощо. Все вище визначене призвело з часом до втрати почуття любові, поваги один до одного та фактично розірванню шлюбних відносин. З 2023 року Позивачка не проживає однією сім`єю зі своїм чоловіком, не ведуть спільного господарства, відповідно відсутні спільні побут, сімейні традиції тощо. На сьогоднішній день шлюб Позивачки та Відповідача триває лише юридично, як факт реєстрації шлюбних відносин, оскільки фактично спільно не проживають майже три роки. Враховуючи викладене Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та буде суперечитиме її інтересам та власне, спільним інтересам, тому просить шлюб розірвати. 
Ухвалою Тростянецького районного суду Вінницької області від 12.08.2026 дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Через канцелярію суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву не подав. Вважається таким, що про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, у якій просить розгляд даної справи проводити без його участі, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення, клопотання про надання строку для примирення перед судом не заявив. 
З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що відповідач обізнаний як з позовом, так і з часом і місцем розгляду даної справи судом. 
Згідно з частиною третьою статті 211 Цивільного процесуального кодексу України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних у справі матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки усіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його оголошення.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Оскільки повне рішення складено 04.09.2026, то незважаючи на те, що судове засідання відбулося 01.09.2026, датою ухвалення даного рішення є саме 04.09.2026 в силу ч. 5 ст. 268 ЦПК України
Суд, ознайомившись з матеріалами справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 20 липня 2008 року зареєстрували шлюб у виконкомі Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, про що було складено відповідний актовий запис №6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 виданого виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 » (а.с.26).
Сторони мають дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, 01.12.2008(а.с.14).
Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.
За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Позивачка в позовній заяві вказав, що шлюбні відносини фактично припинені, тривалий час подружжя проживає окремо, подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її іниересам.
Відповідач позовні вимоги та викладені в позовній заяві обставини визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, клопотання про примирення не заявляв.
Суд вважає, що визнання відповідачем позову в частині розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому вбачає можливим прийняти визнання позову відповідачем.
З огляду на викладене, суд виходить з того, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що сім`я сторін по справі розпалася і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Тому, враховуючи наведені обставини, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.
Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно квитанції №d40ea4cf-c41b-4f15-a82c-adabe12c2647 від 27.07.2026 позивачка при зверненні до суду сплатила судовий збір в розмірі 1331,20.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 1331,20 грн підлягає стягненню з відповідача у користь позивачки.
Керуючись ст. ст. 2, 141, 259, 264, 265, 280-281, 354 ЦПК України, суд
ухвалив:
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований 20 липня 2008 року у виконкомі Тростянчикської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №6.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , судовий збір у розмірі 1331,20 грн (одна тисяча триста тридцять одна гривня двадцять копійок.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Відомості про учасників справи:
Позивач. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, РНОКПП – НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя О.М. Почкіна