ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
20 серпня 2026 р.  Справа № 120/14921/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Чернюк Алли Юріївни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2026 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 25.03.2025 № ЦО-2409, прийняте за результатами перевірки обґрунтованості рішення Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи № 2 від 09.07.2024 №30/575 про встановлення III групи інвалідності безстроково.
Зобов`язано Державну установу «Український державний науково - дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 з урахуванням висновків суду у цій справі.
09.07.2026 року на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про ухвалення додаткового судового рішення, у якому останній просить стягнути на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3495 гривень.
Ухвалою суду від 15.07.2026 заяву про ухвалення додаткового рішення призначено у порядку письмового провадження та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на заяву. 
У визначений судом строк відповідач відзив не подав, відтак, суд розглядає заяву за наявними у справі матеріалами.
Згідно зі статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Враховуючи, що рішення у справі прийнято в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, вирішення питання щодо ухвалення додаткового судового рішення також здійснюється у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Як свідчать матеріали справи, представником позивача направлено клопотання щодо стягнення на користь позивача витрат на правничу допомогу на офіційну адресу відповідача, однак, заперечень чи міркувань відносно даного клопотання до суду не надходило.
Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення та дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.
Згідно з частинами 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За правилами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом з`ясовано, що представник позивача як доказ понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу подав до суду документи (копії):
- договір про надання правової допомоги №25/2 від 16.10.2025 року;
- Додаток №25/2/1 до договору про надання правової допомоги №25/2 від 16.10.2025 року;
- акт виконаних робіт №25/2/1/1 до договору про надання правової допомоги №25/2 від 16.10.2025 року;
- платіжну інструкцію від 03.07.2026 №8420-1561-7931-4429;
Отже, судом встановлено, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу, пов`язані із юридичним супроводом справи № 120/14921/25 і підтверджені належними та допустимими доказами.
Відповідно до договору про надання правової допомоги від 16.10.2025 року, розмір винагороди за надання правової допомоги (гонорар) сторони погодили у фіксованій сумі 3000,00 гривень та додатково витрати на відправку поштової кореспонденції та гонорар адвокату.
Із наданого акт виконаних робіт №25/2/1/1 з урахуванням виконаних робіт від 03.07.2026 року слідує, що адвокатом Гіль Євгеном Вікторовичем. надано такі послуги: вивчення та правовий аналіз поданих Клієнтом документів, розробка тактики захисту інтересів та представництва Клієнта, ) підготовка, підписання та подання до Вінницького окружного адміністративного суду позовної заяви в інтересах Клієнта (справа № 120/14921/25), підготовка, підписання та подання до Вінницького окружного адміністративного суду заяв та клопотань.
Доказами понесення витрат на правничу допомогу є платіжне доручення від 03.07.2026 №8420-1561-7931-4429, відповідно до яких позивач здійснив оплату по договору про надання правової допомоги від 16.ю10.2025 в розмірі 3495 гривень. 
Суд, вирішуючи питання про відшкодування судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу, у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України враховує висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові від 22.04.2021 року у справі № 460/302/19, відповідно до якого склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 23.04.2019 року у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
Дослідивши зміст наданих доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що понесені витрати дійсно пов`язані саме з розглядом даної справи, підтверджені документально, є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт.
Разом з тим відповідач не висловив жодних заперечень щодо розміру вказаної правової допомоги.
З огляду на викладене, понесені позивачем витрати на правову допомогу у сумі 3495,00 грн. підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 132, 139, 248, 252, 255, 295 КАС України, -
ВИРІШИВ:
Клопотання представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення – задовольнити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 3495,00 грн. (три тисячі чотириста дев`яносто п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України".

Додаткове рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 )
Відповідач: Державна установа «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (пров. Макаревського Феодосія, 1-А, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49005, код ЄДРПОУ: 03191673)

Суддя Чернюк Алла Юріївна