Справа № 369/354/25
Провадження № 2/369/2682/26
РІШЕННЯ
Іменем України

14.09.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу № 369/354/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів, 
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що у листопаді 2022 року ОСОБА_1 домовилася зі своїм родичем про те що йому позичить грошові кошти. З листопада місяця 2022 року позивач здійснила шість платежів на загальну суму 61 186,01 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями.
У січні 2023 року з позивачем зв`язався її родич, і повідомив позивачу про те, що ніяких платежів йому не надходило. Позивач ше раз перевірила дані і виявила, що позивач неправильно (помилково) вказала номер картки свого родича, а замість цього помилково вказала номера картки свого родича, а замість нього помилково вказала номер картки ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) іншої особи ОСОБА_2 (Відповідач), з яким позивач колись вела переговори про співпрацю і реквізити картки якої у неї були.
У жовтні 2024 року позивачу через спільних знайомих вдалося дізнатися адресу реєстрації відповідача, після чого, 26.09.2024 року позивач направила на адресу відповідача досудову вимогу, про помилково надіслані позивачем на його адресу грошових коштів, та вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів. Однак, відповідач жодним чином не відреагував і не повернув позивачу помилково відправлені на його адресу грошові кошти.
Таким чином, грошові кошти відправлені позивачем помилково, отримані відповідачем безпідставно.
Станом на 05 грудня 2024 року відповідач свої зобов`язання щодо повернення помилково відправлених на його рахунок грошових коштів, не виконав.
Таким чином, станом на 05.12.2024 року, борг відповідача складає 62 186,01 грн.
На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача суму безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 62 186,01 грн та 1 073,60 грн судового збору. 
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченка А.В. від 17.02.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено.
Позивача у судове засідання 18.09.2025 року не з`явився, разом з позовом подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, не заперечив проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно 18.09.2025 року не з`явився. Заяву про слухання справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, будь-яких клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву відповідачу направлено рекомендованим листом, проте на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).
Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що у листопаді 2022 року ОСОБА_1 домовилася зі своїм родичем про те що йому позичить грошові кошти. З листопада місяця 2022 року позивач здійснила шість платежів на загальну суму 61 186,01 грн, що підтверджується доданими до позовної заяви квитанціями.
У січні 2023 року з позивачем зв`язався її родич, і повідомив позивачу про те, що ніяких платежів йому не надходило. Позивач ше раз перевірила дані і виявила, що позивач неправильно (помилково) вказала номер картки свого родича, а замість цього помилково вказала номера картки свого родича, а замість нього помилково вказала номер картки ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) іншої особи ОСОБА_2 (Відповідач), з яким позивач колись вела переговори про співпрацю і реквізити картки якої у неї були.
У жовтні 2024 року позивачу через спільних знайомих вдалося дізнатися адресу реєстрації відповідача, після чого, 26.09.2024 року позивач направила на адресу відповідача досудову вимогу, про помилково надіслані позивачем на його адресу грошових коштів, та вимогу про повернення безпідставно отриманих грошових коштів. Однак, відповідач жодним чином не відреагував і не повернув позивачу помилково відправлені на його адресу грошові кошти.
Таким чином, грошові кошти відправлені позивачем помилково, отримані відповідачем безпідставно.
Станом на 05 грудня 2024 року відповідач свої зобов`язання щодо повернення помилково відправлених на його рахунок грошових коштів, не виконав.
Таким чином станом на 05.12.2024 року, борг відповідача складає 62 186,01 грн.
Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Суд вважає, що грошові кошти у розмірі 62 186,01 грн є безпідставно отриманими відповідача, а відтак підлягають поверненню позивачу відповідачем на підставі ст. 1212 ЦК України.
На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається відповідача.
Керуючись статтями 509, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 77-82, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) 62 186 (шістдесят дві тисячі сто вісімдесят шість гривень) 01 коп. безпідставно набутих грошових коштів.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три гривні) 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справ, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

 Повне рішення складено: 14.09.2026 року.

Суддя   А.В. Янченко