Справа №592/7387/26
Провадження №2/592/2475/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 вересня 2026 року          м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенка В.Г., за участю секретаря судового засідання Сидоренко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 49 318 грн 50 коп. та понесені витрати у сумі 2 662 грн 40 коп..
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27.06.2025 на підставі договору факторингу №01.02-17/25 з ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» набув право вимоги за кредитним договором №1882620 від 14.10.2024
14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем у формі електронного документа був укладений договір про надання споживчого кредиту №1882620. Відповідно до договору первісний кредитор надав відповідачу кредит у сумі 15 400 грн 00 коп. на строк 360 днів під сплату процентів за користування кредитом – 15 % в день (підвищена процентна ставка), що застосовується в перший день користування кредитом; 3 % в день (стандартна процентна ставка), що застосовується з другого дня користування кредитом. За невиконання зобов`язання боржнику було передбачено пеню. Відповідач зобов`язання за договором не виконував у зв`язку з чим утворилася заборгованість: за кредитом – 15 400 грн 00 коп.; за відсотками – 26 218 грн 50 коп., пеня, штраф – 7 700 грн 00 коп., а всього 49 318 грн 50 коп.
Відзив на позовну заяву відповідач не подав.
Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.05.2026 призначено судове засідання у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про судове засідання о 09-30 год. 29.06.2026.
29.06.2026 судове засідання відкладено на 09-05 год. 09.09.2026.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. При зверненні до суду з позовною заявою просив розгляд справи провести без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідач не з`явився і завчасно не повідомив про поважність причин неявки. Судова повістка, копія ухвали направлені відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. Однак документи повернулися до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою від 25.07.2026. Крім того, при подачі позову до суду позивачем надано докази відправлення копії позову відповідачу.
Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Відтак відповідач є таким, що належно повідомлений про дату і місце розгляду справи. Таким чином згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України немає перешкод для судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов наступного:
Суд установив, що 14.10.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачем у формі електронного документа був укладений договір про надання споживчого кредиту №1882620. 
Відповідно до умов договору кредитор надав відповідачу кредит у сумі 15 400 грн 00 коп. на строк 360 днів під сплату процентів за користування кредитом – 15 % в день (підвищена процентна ставка), що застосовується в перший день користування кредитом; 3 % в день (стандартна процентна ставка), що застосовується з другого дня користування кредитом. За невиконання зобов`язання боржнику було передбачено пеню.
Кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування на картку № НОМЕР_1 , яку останній вказав при оформленні кредиту.
Відповідач користувався кредитними коштами, однак належним чином не повертав кредит та не сплачував проценти. У зв`язку з порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість.
27.06.2025 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «СВЕА ФІНАНС» було укладено договір факторингу №01.02-17/26, відповідно до умов якого ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за заборгованістю відповідача за кредитним договором №1882620 від 14.10.2024.
Згідно з розрахунком заборгованості по кредитному договору №1882620 від 14.10.2024, заборгованість відповідача станом на дату складання позову, складає: заборгованість за кредитом – 15 400 грн 00 коп.; за відсотками – 26 218 грн 50 коп., пеня, штраф – 7 700 грн 00 коп., а всього 49 318 грн 50 коп.
Із встановленого вбачається, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст. 512, 514, 516, 526, 625, 626, 628, 1049, 1050, 1054 ЦК України.
Положеннями ч. 1 ст. 512 та ст. 514 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За правилом ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1055 згаданого Кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з частиною дванадцятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Аналіз наведених положень закону дає підстави стверджувати, що передбачено таке зобов`язання як кредит. Так у зобов`язанні кредитор бере обов`язок надати кошти боржнику, а останній - повернути та сплатити проценти за користування. При цьому боржник має виконати свої зобов`язання належним чином та у строк. Для укладення кредитного договору передбачено лише письмову форму правочину. Разом з цим закон прирівнює укладення правочину у електронній формі до письмової. Від виконання зобов`язання неможливо відмовитися у односторонньому порядку. Невиконання зобов`язання є порушенням. У тому разі, якщо боржник не виконав свої обов`язки, це є порушенням прав кредитора.
За положеннями п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України судовим способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути примусове виконання обов`язку в натурі. Тобто заявлена сума боргу може бути стягнута за рішенням суду.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
На підставі аналізу зазначених положень суд констатує, що доведеність обґрунтованості вимог та заперечень покладається на сторони. Позивач подав усі докази на підтвердження правовідносин з відповідачем. Натомість відповідач не надав доказів на спростування доказів позивача. У зв`язку з цим відсутні підстави сумніватися у доказах поданих позивачем.
З наведених положень закону та встановлених обстави вбачається, що відповідач отримав кошти у кредит, але не повернув їх належним чином та не сплатив проценти.
Разом з наведеним суд звертає окремо увагу на вимоги позивача щодо сплати процентів та пені.
Щодо стягнення пені та штрафів суд зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15.03.2022 №2120-ІХ, серед іншого, внесено зміни до розділу Прикінцеві та перехідні положення ЦК України та доповнено його пунктом 18 наступного змісту: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».
Тобто в період існування особливих правових наслідків - протягом дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування, до позичальника застосовуються особливі наслідки звільнення від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) кредитних зобов`язань.
Аналогічний правовий висновок, щодо аналізу п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, викладений у постанові Верховного Суду від12.06.2024 у справі № 910/10901/23, який, відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, судом застосовується під час ухвалення судового рішення у подібній справі.
Згідно правового висновку, що викладений у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), дія п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України розповсюджується на кредитний договір.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що хоч умовами кредитного договору сторони і обумовили нарахування та сплату позичальником неустойки, проте п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що позичальники, у період воєнного стану, звільняються від сплати неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання (невиконання, часткового виконання), в тому числі, і в кредитних зобов`язаннях.
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення неустойки в розмірі 7 700 грн 00 коп. слід відмовити.
Щодо процентів за користування кредитом суд зазначає, що при укладенні договору сторони зобов`язані враховувати положення Закону України «Про споживче кредитування».
Згідно з статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Заявлена сума процентів до стягнення не перевищує граничну суму процентів, яка вираховується за період з 14.10.2024 по 08.10.2025. Виходячи з відсоткової ставки у розмірі 1 % у день борг про процентам становить 55 440 грн. (15 400 грн. х 1 % х 360 день), а заявлена суму процентів 26 218 грн 50 коп..
Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 41 618 грн 50 коп., з яких заборгованості по тілу кредиту в розмірі 15 400 грн 00 коп., по процентам у розмірі 26 218 грн 50 коп.. Задоволена частина позову становить 84,39 процента від заявленої ціни позову 49 318 грн 50 коп..
На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати пропорційно задоволеному позову в розмірі 2 246 грн 80 коп., тобто 84,39 процента від сплаченої суми судового збору 2 662 грн 40 коп. судового збору.
На підставі зазначеного і керуючись ст. 5, 12, 13, 76-81, 141, 89, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, код ЄДРПОУ 37616221) заборгованість за договором кредиту у розмірі 41 618 грн 50 коп., 2 246 грн 80 коп. відшкодування витрат, а всього 43 865 грн 30 коп..
У задоволенні решти позову відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Сумської апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 09.09.2026.

Суддя        Владислав КОСТЕНКО