Справа № 529/559/26
Провадження № 3/529/210/26
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 липня 2026 року селище Диканька
Суддя Диканського районного суду Полтавської області Кириченко О.С.,
за участі секретаря судового засідання - Негляд Д.Р.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Диканька Полтавської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли до суду з Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , відомості про працевлаштування невідомі, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
23 травня 2026 року близько 10 год. 43 хв. по вул. Шевченка в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, неприродної блідності, вираженого тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису. Таким чином, ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. У заяві вказав, що не визнає свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він за призначенням лікарів періодично вживає опіоїдний лікарський препарат "метадон", який є засобом замісної підтримувальної терапії (ЗПТ) для лікування опіоїдної залежності. Оскільки він вживає цей засіб за призначенням лікаря, то відповідно, на його думку, має право навіть після вживання цього препарату керувати транспортним засобом.
Заслухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , дослідивши та оцінивши матеріали справи у їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі по адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, тощо.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Факт вчинення  ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю підтверджується наступною дослідженою судом сукупністю доказів:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 23.05.2026 серії ЕПР1 № 673332, відповідно до якого 23 травня 2026 року близько 10 год. 43 хв. по вул. Шевченка в селищі Диканька Полтавського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ Sens, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, неприродної блідності, вираженого тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі ОСОБА_1 відмовився на місці зупинки транспортного засобу, що зафіксовано технічними засобами відеозапису.
- направленням до медичного закладу на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 23.05.2026, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, хоча мав явні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, неприродної блідності, вираженого тремтіння пальців рук. 
- відеозаписами з відеореєстратора із патрульного автомобіля та бодікамери поліцейського від 23.05.2026, на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем та відмову останнього від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, хоча поліцейський неодноразово пропонував це, оскільки у ОСОБА_1 були явні ознаки наркотичного сп`яніння. 
Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.
Дослідивши та оцінивши вказані вище докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, повністю доведена належними та допустимими доказами.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що у матеріалах справи відсутні належні та достатні докази його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає безпідставним та необґрунтованим, виходячи з такого.
З відеозаписів з відеореєстратора із патрульного автомобіля та бодікамери поліцейського від 23.05.2026 вбачається, що на яких зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем до зупинки транспортного засобу. Після зупинки автомобіля водій ОСОБА_1 одразу вийшов із автомобіля зі сторони водійського крісла та підійшов до поліцейського. На відеозаписах також зафіксовано категоричну відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, хоча поліцейський неодноразово пропонував це, оскільки у ОСОБА_1 були явні ознаки наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 вказав, що він за призначенням лікарів періодично вживає опіоїдний лікарський препарат "метадон", який є засобом замісної підтримувальної терапії (ЗПТ) для лікування опіоїдної залежності. Вважав, що має право навіть після вживання цього препарату керувати транспортним засобом. Поліцейський роз`яснив ОСОБА_1 , що у разі його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі, стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ще раз запропонував пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак ОСОБА_1 всеодно відмовився від проходження такого огляду у медичному закладі.
Твердження ОСОБА_1 , . у поданій до суду заяві, про правомірність керування ним транспортним засобом, адже метадон, який він періодично вживає як засіб підтримувальної терапії, призначено йому лікарем, суд вважає безпідставним, адже метадон є синтетичним наркотичним засобом, який належить до групи опіоїдів і відповідно заборонено керувати транспортним засобом, вживши перед цим метадон. 
Крім того, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності, які є належними та достатніми, що не спростовано ОСОБА_1 , підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Згідно з ч. 2 ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого зокрема ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому обставини зазначені в ч. 2 ст. 33 КУпАП судом не враховуються.
Враховуючи те, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні вказаного вище правопорушення повністю підтверджується доказами по справі в їх сукупності, вказане правопорушення являється грубим порушенням Правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, приходжу до висновку, що за вчинене  ОСОБА_1  необхідно призначити адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 17 000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, що буде достатнім для попередження вчинення ним подібних правопорушень в подальшому. 
В свою чергу, в поданій до суду заяві, ОСОБА_1 просив, в разі притягнення його до адміністративної відповідальності розстрочити суму штрафу на 12 місяців, оскільки він є учасником програми ЗПТ та значну частину свого доходу витрачає на лікування. 
Відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.
Згідно з ч. 2 ст. 301 КупАП відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не врегульовано питання щодо строків розстрочення штрафу, а тому в даному випадку слід застосовувати аналогію закону та керуватися нормами Кримінального кодексу України.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 є учасником групи замісної підтримувальної терапії (ЗПТ) від лікування опіоїдної залежності, що потребує значних коштів, тобто він знаходиться у скрутному матеріальному становищі і не має змоги відразу сплатити всю суму штрафу, а сума штрафу є значною, вважаю за необхідне розстрочити виплату штрафу терміном на 1 (один) рік із розрахунку по 1 416 грн 67 коп щомісячно.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з  ОСОБА_1  підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 665,60 грн, як з особи, на яку накладено адміністративне стягнення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 266, 268, 280, 283, п. 1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 287, 289 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Розстрочити  ОСОБА_1 виплату призначеного штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн 00 коп терміном на 1 (один) рік, зобов`язавши його сплачувати по 1 416 (одній тисячі чотириста шістнадцять) грн 67 коп щомісячно, до 30 числа кожного місяця, до повного погашення заборгованості.
Зобов`язати  ОСОБА_1  повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції).
Після спливу строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі несплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанова підлягає зверненню до примусового виконання у загальному порядку. При примусовому виконанні постанови суду згідно з ч. 2 ст. 308 КУпАП несплачена сума штрафу підлягає стягненню у подвійному розмірі у сумі 34 000 (тридцять чотири тисячі) грн 00 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60  коп. 
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд Полтавської області.
Суддя        О.С. Кириченко