Справа № 135/1102/26 
Провадження № 2/135/731/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
09.09.2026     Ладижинський міський суд Вінницької області
в складі: головуючого судді Корнієнка О.М.,
з участю секретаря судових засідань Кузьміних О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Ладижин Вінницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:
 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 22.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №74495733.
ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» відступило право вимоги до ТОВ «Сіроко Фінанс» на підставі договору факторингу №029-021122 від 02.11.2022 та відповідного реєстру прав вимоги.
ТОВ «Сіроко Фінанс» відступило право вимоги до ТОВ «ФК «Сіті Колект» на підставі договору факторингу №17/12/25-01 від 17.12.2025, реєстру боржників та акта прийому-передачі прав вимоги.
Загальна сума заборгованості відповідача за договором позики №74495733становить 27 042,46 грн, з яких: 14 652 грн – сума заборгованості за тілом позики; 12 390,46 грн – проценти за користування позикою. 
Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Сіті Колект» за договором позики №74495733 в розмірі 27 042,46 грн, яку позивач просив стягнути із відповідача та стягнути судові витрати.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за відсутності їхнього представника, не заперечують проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлявся за останньою відомою зареєстрованою адресою місця проживання, а також шляхом розміщення на сайті суду оголошення про виклик, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подавав.
За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів.
Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що 22.01.2022 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №74495733, за умовами якого Товариство надає позичальнику ОСОБА_1 позику в сумі 14 652 грн, строком на 23 дні, із процентною базовою ставкою – 1,99%, та із зниженою процентною ставкою – 0,8955%, дата повернення позики – 14.02.2022 (п.п.2.1., 2.2., 2.3. Договору).
Згідно з пунктом 2.3. Договору знижена процентна ставка - 0,8955% застосовується відповідно до умов Програми лояльності.
У Додатку 1 до договору позики №74495733 від 22.01.2022 визначено дату видачі кредиту та дату платежу кредиту, згідно якого позичальник зобов`язаний сплатити платіж на погашення кредиту до 14.02.2022, що складається з погашення суми кредиту та процентів за користування кредитом. 
Проте, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором позики в повному обсязі не виконав, не сплачував кошти на погашення суми позики та процентів згідно договору позики.
В зв`язку з цим, станом на 17.12.2025 (дата відступлення права вимоги за Договором факторингу №17/12/25-01 від 17.12.2025) у ОСОБА_1 виникла заборгованість перед Товариством за договором позики №74495733 від 22.01.2022. 
02.11.2022 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено Договір факторингу №029-021122, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №74495733, укладеним між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «Сіроко Фінанс».
17.12.2025 між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Сіті Колект» укладено Договір факторингу №17/12/25-01, відповідно до умов якого право грошової вимоги за договором позики №74495733, укладеним між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ФК «Сіті Колект». 
Згідно умов Договору Клієнт відступає (передає) Фактору права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від Клієнта та надає за плату Клієнту Фінансування (Ціну Договору) за відступлення прав вимоги у порядку та у строки встановлені цим Договором.
Позивач вказує, що набув права грошової вимоги до відповідача за договором позики №74495733 в сумі27 042,46 грн, з яких: 14 652 грн – сума заборгованості за тілом позики; 12 390,46 грн – проценти за користування позикою.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України).
Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Встановлено, що ТОВ «ФК «Сіті Колект» має право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №74495733 на підставі укладеного договору факторингу №17/12/25-01 від 17.12.2025. 
Розрахунок заборгованості за договором позики №74495733 від 22.01.2022 наданий суду позивачем, є належним та допустимим доказом лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою позики у розмірі 14 652 грн. У той же час, щодо розміру заборгованості відповідача за нарахованими процентами в сумі 12 390,46 грн даний розрахунок не може вважатися належним доказом заборгованості відповідача в такій сумі. 
З договору позики №74495733 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії позики у 23 дні та нарахування процентів на залишок суми позики до 14.02.2022. 
Тобто, проценти на залишок суми позики позивачем мали нараховуватися протягом 23 днів, починаючи з 22.01.2022 і до 14.02.2022. При цьому, позивачем відповідно до розрахунку заборгованості проценти були нараховані до 15.05.2022.
Тому розмір заборгованості за відсотками в сумі 12 390,46 грн позивачем в повній мірі не доведено. В цій частині, стягненню підлягає заборгованість відповідача за процентами у розмірі 3017,80 грн (14 652 х 0,8955% х 23 днів). Що відповідає погодженому сторонами Графіку платежів, який є додатком №1до договору позики.
Відтак, судом встановлено, що згідно умов договору позики розмір заборгованості за процентами, що підлягає стягненню з відповідача становить 3017,80 грн, що відповідає наданому позивачем розрахунку за 23 дні користування позикою.
До того ж, позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування позикою, ініціював зміну дати погашення позикою, не доведено, що сторони домовились про продовження строку позики понад строк, вказаний в п. 2.2 Договору.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18).
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі.
Тому суд вважає, що загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики №74495733 становитиме 17 669,80 грн (14 652 + 3 017,80 = 17 669,80). Саме така сума відображена в Додатку № 1 до договору позики - графіку платежів. 
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку як кредитодавцю, так і фактору не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав.
Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК «Сіті Колект» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за договором позики №74495733 підлягають задоволенню в розмірі 17 669,80 грн. 
В іншій частині позов задоволенню не підлягає в зв`язку з недоведеністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. 
По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 662,40 грн та вказано, що понесено витрати на підготовку та направлення документів боржнику в сумі 381,74 грн, а також на професійну правничу допомогу в сумі 12 000 грн, що підтверджується Договором про надання правничої допомоги №ДО-2026202/001 від 02.02.2026, Витягом з Акту №648 про надання юридичної допомоги від 01.05.2026, Тарифами на послуги, Договором про надання послуг з друку, упаковки та розсилки документів №ДТ-СК-30102025 від 30.10.2025, Додатком № 3 до вказаного договору, Актом надання послуг за договором.
Разом з тим, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в даній справі не є співмірним зі складністю справи (справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, невеликий обсяг досліджуваних доказів, позовна заява є типовою з іншими справами позивача), та виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих адвокатом послуг та часу необхідного для виконання робіт, ціною позову, а тому, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що обґрунтовані витрати на правничу допомогу мають складати 5 500 грн.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу та витрати на підготовку та направлення документів відповідачу мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Позивач пред`явив позов на загальну суму 27042,46 грн. Позов задоволено на суму  17 669,80 грн. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, визначені в обґрунтованому розмірі, пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме – 5 582,82 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 629, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259 280-282 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
 
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» (м.Київ, проспект Соборності, буд.30-А, офіс 321, ЄДРПОУ 43950742) заборгованість за договором позики №74495733 від 22.01.2022 у розмірі 17 669 (сімнадцять тисяч шістсот шістдесят дев`ять) грн 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Колект» 5 582,82 грн судових витрат.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його повного складення до Вінницького апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 11.09.2026.

Суддя