Провадження № 2/742/9/26 
Єдиний унікальний № 742/6067/23 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року  м.Прилуки  
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Шептун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсними договорів та поділ майна подружжя,
установив:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсними договорів та поділ майна подружжя.
Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що сторони перебували у шлюбі з 12 лютого 2020 року. В період шлюбу в подружжя народилася дитина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому 27.09.2023 Прилуцьким міськрайонним судом було розірвано шлюб у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . В період перебування в шлюбі за спільні сумісні кошти подружжя на ім`я ОСОБА_2 придбавалися транспортні засоби, а саме:вантажні транспортні засоби з причепами, які останній переоформив без згоди іншого із подружжя.
21.08.2023 укладено договір купівлі - продажу №3669 транспортного засобу NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова 5621, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN – НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3669 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засіб NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN – НОМЕР_2 .
21.08.2023 укладено договір купівлі - продажу №3668 транспортного засобу DAF XF 95.430, 2004 року випуску, вантажний червоного кольору, код типу кузова 2500, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3668 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засіб DAF XF 95.430, 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_6 , VIN - НОМЕР_5 .
21.08.2023 укладено договір купівлі - продажу №3667 транспортного засобу VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова 5621, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_8 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3667 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засіб VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_9 .
Вказані транспортні засоби були оцінені приватним підприємством ЕКСПЕРТ та визначено, що попередня вартість транспортних засобів наступна: 1) NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова 5621, д.н.з. НОМЕР_10 , VIN - НОМЕР_2 – 383 781 грн.; 2) DAF XF 95.430, 2004 року випуску, вантажний червоного кольору,код типу кузова2500, д.н.з. НОМЕР_6 , VIN - НОМЕР_5 – 380 192 грн.; 3) VAN НОМЕР_11 , 1997 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типукузова 5621, д.н.з. НОМЕР_12 , VIN - НОМЕР_9 – 309 520 грн.
Спірні транспортні засобі придбані у період перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , на які поширюється презумпція спільності вказаного майна, яке відчужене ОСОБА_2 після подачі заяви про розірвання шлюбу до суду тож питання визнання недійсним договорів купівлі-продажу вказаних транспортних засобів за відсутність згоди одного із співвласників - колишнього подружжя на розпорядження майном, відчуженим за правочином, який виходить за межі дрібного побутового, є підставою для визнання цього правочину недійсним.
Визначення "дрібний побутовий правочин" має оціночний характер, не має установлених меж грошового виразу (вартості), а тому має для різних видів діяльності, речей і майнового стану учасників цивільних правовідносин, різні межі вартості.
Враховуючи, що предметом спору спірні транспортні засобі, то правочин щодо відчуження вказаного автомобіля виходить за межі дрібного побутового та потребував згоди позивача як другого із співвласників.
Таким чином, оскільки спірні транспортні засоби набуті за спільні кошти під час шлюбу сторін та є їхньою спільною сумісною власністю, неотримання згоди іншого з подружжя при відчуженні такого майна є порушенням вимог статей 60, 61, 63 СК України, і підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу спірного автомобіля відповідно до статей 203, 215 ЦК України. Тому позивач звернулась до суду та просить:
1. Визнати недійсним договір купівлі - продажу №3669 від 21.08.2023 транспортного засобу NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова 5621, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3669 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засіб NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, д.н.з. НОМЕР_13 , VIN - НОМЕР_14 та скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль за ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_15 повернувши у власність ОСОБА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_16 транспортний засіб;
2. Визнати недійсним договір купівлі - продажу №3668 від 21.08.2023транспортного засобу DAF XF 95.430, 2004 року випуску, вантажний червоного кольору, код типу кузова 2500, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3668 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засіб DAF XF 95.430. 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 та скасувати державну реєстрацію права власності на автомобіль за ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_15 повернувши у власність ОСОБА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_16 транспортний засіб;
3. Визнати недійсним договір купівлі - продажу №3668 від 21.08.2023транспортного засобу VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова 5621, д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_9 на ім`я ОСОБА_3 з оплатою вартості 10 000 грн. та договір комісії №3667 від 20.08.2023, на підставі якої було відчужено транспортний засібVAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_17 та скасуватидержавну реєстрацію права власності на автомобіль за ОСОБА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_15 повернувши у власність ОСОБА_2 код НОМЕР_16 транспортний засіб;
4.Визнати за ОСОБА_5 право власності на частину транспортного засобу NOVATRAILNTS, 1998року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова НОМЕР_18 , VIN – НОМЕР_2 ;
5. Визнати за ОСОБА_5 право власності на частину транспортного засобу DAF XF95.430, 2004 року випуску, вантажний червоного кольору,код типу кузова2500, VIN - НОМЕР_5 ;
6.Визнати за ОСОБА_5 право власності на частину транспортного засобу VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова НОМЕР_18 , VIN - НОМЕР_9 ;
7.Виділити у власність ОСОБА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_19 транспортний засіб DAF XF 95.430, 2004року випуску, вантажний червоного кольору,код типу кузова 2500, VIN - НОМЕР_5 припинивши право власності ОСОБА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_16 та залишивши у власності ОСОБА_2 ідентифікаційний код НОМЕР_16 транспортний засіб NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова НОМЕР_18 , VIN – НОМЕР_2 та транспортний засіб VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску, напівпричіп червоного кольору, код типу кузова НОМЕР_18 , VIN – НОМЕР_9 ;
8. Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_16 , на користь позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_19 , різницю від частини суми ринкової вартості трьох транспортних засобів, а саме 62 030,00 (шістдесят дві тисячі тридцять) грн.
Згідно протоколу розподілу справи між суддями від 30.10.2023 дану справу передано на розгляду судді Циганку М.О.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Протокольною ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11.09.2024 заяву представника позивача про залучення в якості співвідповідача ОСОБА_3 задоволено. Залучено до участі у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсними договорів та поділ майна подружжя, в якості співвідповідача:  ОСОБА_3 . Підготовче засідання відкладено.
Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2026 та розпорядження «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» від 12.03.2026, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_6 з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку. Визначено головуючого суддю Фетісову Н.В.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та призначено підготовче судове засідання, яке було відкладено до 30.07.2026.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 30 липня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 серпня 2026 року.
Позивач у судове засідання не з`явилась, згідно поданої заяви її представника адвоката Ткаченко Н.М. просить розгляд справи провести за відсутності сторони заявника. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви їх представника адвоката Чередніченка О.М. просили суд провести розгляд справи без їх участі, заперечують проти позову у повному обсязі. Додатково повідомляють про понесення ними витрат на правничу допомогу в розмірі 25000 грн. відповідачем ОСОБА_2 та у сумі 1000 грн. відповідачем ОСОБА_3 . Документи на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані у встановлений процесуальний строк після ухвалення рішення.
Відповідно до поданого відзиву представник відповідача адвокат Чередніченко О.М. зазначає, що позивач не повідомляє суду дійсні обставини справи пов`язані з набуттямправа власності відповідачем ОСОБА_2 на транспорті засоби, зокрема наявність уподружжя матеріальної спроможності купити транспортні засоби, тобто спільнихсумісних коштів подружжя.Позивач на момент укладення шлюбу працювала в КНП «Прилуцька центральнаміська лікарня», її дохід був не значним і не давав можливості заощадити грошовікошти на придбання транспортних засобів.Крім того, у зв`язку з народженням ІНФОРМАЦІЯ_1 сина ОСОБА_7 , позивач перебувала вдекретній відпустці до 27.09.2023 і не мала взагалі доходів, окрім виплат принародженні дитини, що складало в місяць 860,00грн.Також і доходи відповідача в період шлюбу не давали можливості заощадити кошти,які б були достатні для купівлі-транспортних засобів, що підтверджуєтьсяІндивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_3 щодо доходів,зокрема і в період з 2020 по 2022.Отже, відповідач ОСОБА_2 стверджує, що доходи подружжя не давали змогизаощадити грошові кошти подружжю для придбання зазначених транспортнихзасобів.Також відповідач стверджує, що транспортні засоби набувались ним за кошти, якіналежали йому на праві особистої приватної власності, що підтверджуєтьсянаступним.
Щодо набуття відповідачем 03.06.2021 в особисту приватну власністьнапівпричепу NOVATRAIL NTS, 1998 року випуску, та 30.06.2022 сідлового тягачаDAF XF 95.430, 2004 року випуску.До шлюбу у позивача мались власні грошові кошти, за які він придбавав об`єктирухомого майна(транспортні засоби) та їх відчужував. Шлюб сторони уклали 12.02.2020, до укладення шлюбу 04.12.2019 відповідач продавналежний йому на праві особистої приватної власності транспортний засіб CitroenBerlingo, набутий 04.12.2019 до укладення шлюбу, та 26.06.2020 за ці кошти в періодшлюбу купив транспортний засіб VOLVO FH 12.Також після укладення шлюбу відповідач продав належні йому на праві особистоїприватної власності транспортні засоби набуті до укладення шлюбу, а саме:30.09.2020 Mercedes-Benz A 190 (куплений 28.12.2018) та 13.03.2021 Mercedes-Benz316 (куплений 24.12.2019), після чого частково використав кошти на купівлю16.03.2021 транспортного засобу MAZDA 6, який продав 20.03.2021.29.04.2021 відповідач продав належний йому на праві особистої приватної власностітранспортний засіб Daewoo Lanos, набутий 25.02.2015 до укладення шлюбу,частково, використавши кошти від продажу автомобіля та використавши частковокошти від продажу наведених вище автомобілів, відповідач купив 05.05.2021транспортного засобу MAZDA 6, який продав 08.05.2021.Вилучені від продажу наведених вище транспортних засобів, відповідач спрямував їхчастину на купівлю 03.06.2021 напівпричепу NOVATRAIL NTS.За іншу частину отриманих від продажу належних відповідачу на праві особистоїприватної власності транспортних засобів, 07.07.2021 відповідач купив транспортнийзасіб VOLVO FH 12.11.09.2021 року відповідач відчужив куплений 26.06.2020 транспортний засіб VOLVOFH 12 та 23.05.2022 відповідач відчужив куплений 07.07.2021 транспортний засібVOLVO FH 12. За отримані від продажу транспортних засобів коштивідповідач 30.06.22. купив транспортний засіб сідловий тягач DAF XF 95.430.Наведеними фактами підтверджується, що спірні транспортні засоби напівпричепNOVATRAIL NTS та сідловий тягач DAF XF 95.430, хоча і набуті відповідачем в періодперебування в шлюбі з позивачем, проте виключно за кошти, які належали йому направі особистої приватної власності.Отже, набуття спірних транспортних засобів напівпричепу NOVATRAIL NTS тасідлового тягача DAF XF 95.430 за особисті кошти відповідача спростовує, доводипозивача щодо їх набуття за спільні сумісні кошти подружжя та виникнення у сторінна них права спільної сумісної власності.
Щодо набуття відповідачем 30.06.2023 в особисту приватну власністьнапівпричепу VAN HOOL 3B2009, 1997 року випуску.До шлюбу 10.04.2018 року відповідач набув у власність житлову квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується договоромкупівлі-продажу квартири.17.03.2023 відповідач відчужив належну йому квартиру за ціною 470 728,00грн., щопідтверджується договором купівлі-продажу.За частину коштів, отриманих від продажу квартири, відповідач 30.06.2023, купивнапівпричеп VAN HOOL 3B2009.Отже, набуття спірного транспортного засобу напівпричепу VAN HOOL 3B2009 заособисті кошти відповідача, спростовує доводи позивача щодо його набуття за спільнісумісні кошти подружжя та виникнення у сторін на нього права спільної сумісноївласності.
Крім того, згідно поданих додаткових пояснень у справі представниквідповідача адвокат Чередніченко О.М., з урахуванням уточнених позовних вимог та наданих суду додаткових доказів, зокрема щодовартості транспортних засобів, відповідач заперечує проти позову вповному обсязі з підстав незаконності вимог позивача і їх необґрунтованості.Зазначає, що на момент набуття ним спірнихтранспортних засобів у подружжя не було матеріальної спроможності, тобто спільнихсумісних коштів для їх купівлі, що підтверджується наступним.Згідно інформації наданої Пенсійним фондом України Індивідуальних відомостей прозастраховану особу ОСОБА_2 від 25.06.2024 та про застраховану особу ОСОБА_1 від 28.02.2025, дохід подружжя в період спільного проживання був не значним і мігзабезпечити подружжю необхідні витрати на проживання, а відповідно не дававможливості заощадити грошові кошти на придбання транспортних засобів.
Так, шлюб сторони уклали 12.02.2020.25.01.2020 до укладення шлюбу відповідач продав належний йому на праві особистоїприватної власності транспортний засіб Citroen Berlingo, реєстраційний номерСВ2799СВ, набутий 04.12.2019 до укладення шлюбу. Відчужив зазначенийтранспортний засіб за ціною 218 480,00грн., що підтверджується Звітом про оцінкумайна №055/25.За частково отримані від продажу транспортного засобу Citroen Berlingo коштивідповідач в період шлюбу 26.06.2020 купує транспортний засіб VOLVO FH 12,реєстраційний номер НОМЕР_20 , за ціною 111 070,00грн., що підтверджується звітомпро оцінку майна №060/25. Залишок особистих коштів відповідача від продажутранспортного засобу Citroen Berlingo після купівлі транспортного засобу VOLVO FH12, становив – 107 410,00грн.30.09.2020 відповідач продав належний йому на праві особистої приватної власностітранспортний засіб Mercedes-Benz A 190, реєстраційний номер НОМЕР_21 , набутий28.12.2018 до укладення шлюбу. Відчужив зазначений транспортний засіб за ціною185 920,00грн., що підтверджується Звітом про оцінку майна №051/25. Залишокособистих коштів відповідача після продажу транспортного засобу Mercedes-Benz A190, становив – 293 330,00грн. (107 410,00грн. + 185 920,00грн.).13.03.2021 відповідач продав належний йому на праві особистої приватної власностітранспортний засіб Mercedes-Benz 316 CDI, реєстраційний номер НОМЕР_22 , набутий24.12.2019 до укладення шлюбу. Відчужив зазначений транспортний засіб за ціною299 120,00грн., що підтверджується Звітом про оцінку майна №053/25. Залишокособистих коштів відповідача після продажу транспортного засобу Mercedes-Benz316 CDI, становив – 592 450,00грн. (293 330,00грн. + 299 120,00грн.).16.03.2021 відповідач купує за ціною 202 970,00грн. транспортний засіб MAZDA 6,реєстраційний номер НОМЕР_23 , за особисті кошти отримані від відчуженняналежних йому транспортних засобів, і за цією ж ціною його відчужує 20.03.2021, щопідтверджується Звітом про оцінку майна №054/25. Залишок особистих коштіввідповідача залишився незмінним і становив – 592 450,00грн.29.04.2021 відповідач продав належний йому на праві особистої приватної власностітранспортний засіб Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_24 , набутий25.02.2015 до укладення шлюбу. Відчужив зазначений транспортний засіб за ціною62 720,00грн., що підтверджується Звітом про оцінку майна №056/25. Залишокособистих коштів відповідача після продажу транспортного засобу Daewoo Lanos,становив – 655 170,00грн. (592 450,00грн. + 62 720,00грн.).05.05.2021 відповідач купує за ціною 462 860,00грн. транспортний засіб MAZDA 6,реєстраційний номер НОМЕР_25 , за особисті кошти отримані від відчуженняналежних йому транспортних засобів, і за цією ж ціною його відчужує 08.05.2021, щопідтверджується Звітом про оцінку майна №061/25. Залишок особистих коштіввідповідача залишився незмінним і становив – 655 170,00грн.03.06.2021 відповідач купує за ціною 168 830,00грн., що підтверджується звітом прооцінку майна №057/25, спірний транспортний засіб напівпричеп NOVATRAIL NTS,реєстраційний номер НОМЕР_26 , за особисті кошти отримані від відчуженняналежних йому транспортних засобів. Залишок особистих коштів відповідачастановив – 486 340,00грн. (655 170,00грн. – 168 830,00грн.).07.07.2021 відповідач купує за ціною 221 940,00грн., що підтверджується звітом прооцінку майна №059/25, транспортний засіб напівпричеп VOLVO FH 12, реєстраційнийномер НОМЕР_27 , за особисті кошти отримані від відчуження належних йомутранспортних засобів. Залишок особистих коштів відповідача становив – 264 400,00грн. (486 340,00грн. – 221 940,00грн.).11.09.2021 відповідач продав набутий ним 26.06.2020 під час шлюбу, але за особистікошти, належний йому на праві особистої приватної власності транспортний засібVOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_20 , за ціною 109 310,00грн., щопідтверджується Звітом про оцінку майна №060/25. Залишок особистих коштіввідповідача після продажу транспортного засобу VOLVO FH 12, становив –373 710,00грн. (264 400,00грн. + 109 310грн.).23.05.2022 відповідач продав набутий ним 07.07.2021 під час шлюбу, але за особистікошти, належний йому на праві особистої приватної власності транспортний засібVOLVO FH 12, реєстраційний номер НОМЕР_27 , за ціною 248 660,00грн., щопідтверджується Звітом про оцінку майна №059/25. Залишок особистих коштіввідповідача після продажу транспортного засобу VOLVO FH 12, становив –622 370,00грн. (373 710грн. + 248 660,00грн.).30.06.2022 відповідач купує за ціною 300 150,00грн., що підтверджується звітом прооцінку майна №052/25, транспортний засіб DAF XF 95.430, реєстраційний номерСВ3189ЕН, за особисті кошти отримані від відчуження належних йому транспортнихзасобів. Залишок особистих коштів відповідача становив – 322 220,00грн.(622 370,00грн. – 300 150,00грн.).17.03.2023 відповідач відчужив за ціною 470 728,00грн. належну йому на правіособистої приватної власності житлову квартиру АДРЕСА_1 , яка була набута ним 10.04.2018 до моменту укладенняшлюбу. Залишок особистих коштів відповідача становив – 792 948,00грн.(322 220,00грн. + 470 728,00грн.). Докази набуття та продажу квартири надані довідзиву на позовну заяву.
30.06.2023 відповідач купує за ціною 215 300,00грн., що підтверджується звітом прооцінку майна №058/25, транспортний засіб напівпричеп VAN HOOL 3B2009,реєстраційний номер НОМЕР_28 , за особисті кошти отримані від відчуженняналежних йому транспортних засобів та квартири. Залишок особистих коштіввідповідача становив – 577 648,00грн. (792 948,00грн. – 215 300,00грн.).
Наведеними фактами достовірно підтверджується, що спірні транспортні засобинапівпричеп NOVATRAIL NTS, реєстраційний номер НОМЕР_26 , DAF XF 95.430,реєстраційний номер НОМЕР_4 , та напівпричеп VAN HOOL 3B2009, реєстраційнийномер СВ2523ХF, хоча і набуті відповідачем в період перебування в шлюбі зпозивачем, проте виключно за кошти, які належали йому на праві особистоїприватної власності.Отже, набуття спірних транспортних засобів за особисті кошти відповідачаспростовує, доводи позивача щодо їх набуття за спільні сумісні кошти подружжя тавиникнення у сторін на них права спільної сумісної власності.
Оскільки спільні транспортні засоби набуті відповідачем хоча і під час шлюбу, протеза особисті кошти відповідача, то відповідно ці транспортні засоби є його особистоюприватною власністю та поділу не підлягають в силу положень п.п.1, 3 ч.1 ст.57 СКУкраїни.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.
Водночас п.3 ч.1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.
Отже, законодавець встановлює презумпцію спільності майна, набутого у шлюбі, однак ця презумпція не є абсолютною та може бути спростована належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Саме такий підхід послідовно застосовується Верховним Судом.
Узагальнюючи практику Касаційного цивільного суду, Верховний Суд зазначає, що статус спільної сумісної власності визначається, зокрема, такими критеріями, як час набуття майна та кошти, за які це майно було набуте (джерело набуття). У разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, таке майно не є об`єктом спільної сумісної власності, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. 
При цьому Верховний Суд, висвітлюючи актуальну судову практику, повторно звернув увагу на те, що презумпція спільності майна може бути спростована у судовому порядку, а належні та допустимі докази походження коштів можуть бути достатніми для визнання майна особистою приватною власністю одного з подружжя. 
Таким чином, сам по собі факт придбання транспортного засобу в період шлюбу не є достатнім для безумовного висновку про його належність до спільного майна.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Водночас у спорах про поділ майна подружжя діє презумпція спільності майна, придбаного у шлюбі, тому саме той із подружжя, хто заперечує спільний характер конкретного майна, повинен довести обставини, які цю презумпцію спростовують.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 756/8056/19 зазначила, що презумпція спільності права власності подружжя на майно, набуте у період шлюбу, може бути спростована одним із подружжя, а тягар доказування обставин, необхідних для її спростування, покладається саме на того з подружжя, хто таку презумпцію спростовує. Такий правовий висновок наведено й у новішій практиці КЦС ВС. 
Отже, у даній справі саме відповідач ОСОБА_2 повинен був довести, що спірні транспортні засоби придбані не за спільні кошти подружжя, а за кошти, які належали йому особисто.
Суд вважає, що цей обов`язок відповідачем виконано.
При вирішенні питання про джерело коштів суд не може обмежитися лише формальним встановленням дат реєстрації транспортних засобів.
Підлягає встановленню реальний економічний зв`язок між майном, яке належало одному з подружжя до шлюбу, його подальшим відчуженням, отриманням коштів та придбанням за ці кошти нового майна.
Саме такий підхід відповідає правовій позиції Верховного Суду, відповідно до якої при вирішенні спору про поділ майна подружжя необхідно встановити обсяг майна, час та джерела його придбання, а щодо кожного конкретного об`єкта визначити, чи є він спільним майном або особистою власністю одного з подружжя. 
У даній справі відповідачем надано докази не лише факту набуття ним майна до шлюбу, а й послідовності його подальшого відчуження та використання отриманих коштів для придбання іншого майна.
Суд оцінює зазначені докази не ізольовано, а у їх взаємному зв`язку.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 набув транспортний засіб NOVATRAIL NTS 03 червня 2021 року за ціною 168 830 грн.
На момент укладення шлюбу відповідач уже володів майном, яке належало йому на праві особистої приватної власності.
Зокрема, 04 грудня 2019 року, тобто до укладення шлюбу, ОСОБА_2 придбав транспортний засіб Citroen Berlingo.
25 січня 2020 року зазначений транспортний засіб був відчужений за 218 480 грн.
Крім того, відповідачем були відчужені належні йому до шлюбу транспортні засоби Mercedes-Benz A 190, Mercedes-Benz 316 CDI та Daewoo Lanos.
Так, отримані кошти послідовно використовувалися для придбання та відчуження MAZDA 6, VOLVO FH 12 та іншого майна.
Згідно з наданим відповідачем розрахунком, до моменту придбання NOVATRAIL NTS у його розпорядженні залишалися особисті кошти у сумі 655 170 грн.
Вартість NOVATRAIL NTS становила 168 830 грн.
Після його придбання, за розрахунком відповідача, залишок особистих коштів становив 486 340 грн.
Таким чином, судом встановлено реальну можливість придбання спірного транспортного засобу саме за особисті кошти відповідача.
Водночас позивач не надала суду доказів того, що для придбання NOVATRAIL NTS використовувалися її особисті кошти або кошти, які належали сторонам на праві спільної сумісної власності.
Отже, презумпцію спільності щодо цього майна відповідачем спростовано.
Крім того, 30 червня 2022 року ОСОБА_2 придбав транспортний засіб DAF XF 95.430 за ціною 300 150 грн.
До цього відповідачем були відчужені транспортні засоби, придбані ним за рахунок коштів, які походили від реалізації належного йому до шлюбу майна.
Зокрема, 11 вересня 2021 року відповідач відчужив транспортний засіб VOLVO FH 12 за 109 310 грн., а 23 травня 2022 року — інший транспортний засіб VOLVO FH 12 за 248 660 грн.
За наданим відповідачем розрахунком, на момент придбання DAF XF 95.430 у нього були особисті кошти у сумі 622 370 грн.
Вартість DAF XF 95.430 становила 300 150 грн.
Таким чином, вартість спірного транспортного засобу була меншою за суму особистих коштів, якими відповідач, згідно з дослідженими судом доказами, володів на момент його придбання.
Суд вважає встановленим причинно-наслідковий зв`язок між реалізацією особистого майна відповідача та придбанням за отримані кошти DAF XF 95.430.
При цьому позивач не надала доказів протилежного.
Щодо третього транспортного засобу судом установлено, що VAN HOOL 3B2009 придбаний відповідачем 30 червня 2023 року за ціною 215 300 грн.
10 квітня 2018 року, тобто задовго до укладення шлюбу, відповідач набув у власність квартиру АДРЕСА_1 .
Вказана квартира, відповідно до договору купівлі-продажу від 17 березня 2023 року, була відчужена відповідачем за 470 728 грн.
Таким чином, відповідач отримав значну суму коштів від реалізації майна, яке беззаперечно належало йому до шлюбу.
30 червня 2023 року, тобто менш ніж через чотири місяці після відчуження квартири, ним було придбано VAN HOOL 3B2009 за 215 300 грн.
Вартість транспортного засобу є істотно меншою від суми, отриманої відповідачем від продажу квартири.
Суд також бере до уваги, що до отримання коштів від продажу квартири відповідач мав залишок особистих коштів, отриманих від попередніх операцій із належним йому особистим майном.
Отже, сукупність досліджених доказів дає підстави дійти висновку, що придбання VAN HOOL 3B2009 здійснено за рахунок особистих коштів відповідача.
Суд окремо оцінює надані відповідачем звіти про оцінку майна.
Такі документи не розглядаються судом як самостійне та безумовне підтвердження факту передачі конкретної суми коштів між сторонами договорів.
Водночас вони використовуються судом у сукупності з договорами щодо набуття та відчуження транспортних засобів, реєстраційними даними та іншими матеріалами справи для встановлення співвідношення вартості особистого майна відповідача та вартості придбаного ним спірного майна.
Тобто суд не ототожнює оціночну вартість майна із фактично отриманою сумою коштів, а враховує відповідні документи лише в тій мірі, в якій вони підтверджують вартість майна та економічну можливість здійснення відповідних операцій.
Цей підхід відповідає вимогам статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів у їх сукупності.
Суд також дослідив інформацію щодо доходів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Разом із тим суд не вважає низький рівень доходів позивача та відповідача самостійною підставою для висновку про відсутність спільного майна.
Згідно з частиною першою статті 60 СК України право одного з подружжя на спільне майно не залежить від наявності у нього самостійного заробітку.
Тому сам по собі факт перебування позивача у відпустці для догляду за дитиною або отримання нею незначного доходу не може бути підставою для відмови у позові.
Водночас зазначені відомості можуть бути враховані судом у сукупності з іншими доказами при оцінці доводів відповідача про джерело походження коштів.
Визначальним доказом у цій справі є не відсутність у сторін достатніх доходів, а документально підтверджена наявність у відповідача особистого майна та послідовність його трансформації у грошові кошти, за рахунок яких придбавалося спірне майно.
Суд вважає за необхідне зазначити також, що майно, яке належало одному з подружжя на праві особистої приватної власності до шлюбу, не набуває статусу спільного лише у зв`язку з тим, що після його реалізації отримані кошти використовуються під час шлюбу.
Якщо доведено, що нове майно придбано за кошти, які походять від реалізації особистого майна одного з подружжя, правовий режим такого нового майна визначається відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України.
Інший висновок означав би, що сама по собі зміна форми особистого майна — з речі на грошові кошти, а потім знову на річ — автоматично перетворює особисте майно на спільне, що не відповідає положенням сімейного законодавства.
Саме тому Верховний Суд у своїй практиці виходить із необхідності встановлення джерела придбання майна. 
Доводи позивача про те, що всі три транспортні засоби були придбані у період шлюбу, суд визнає обґрунтованими лише в частині встановлення часу їх набуття.
Однак із цього факту не випливає автоматичний висновок про їх спільний правовий режим.
У постанові від 18 червня 2024 року у справі № 369/8926/21 Верховний Суд наголосив, що у разі придбання майна під час шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, таке майно є його особистою приватною власністю, а сам факт набуття майна у шлюбі не є безумовною підставою для визнання його спільним. 
Водночас у постанові від 28 липня 2025 року у справі № 369/8241/23 Верховний Суд знову наголосив, що особа, яка заперечує спільний характер майна, повинна належними та допустимими доказами спростувати відповідну презумпцію. 
В даному випадку відповідач надав докази, які у своїй сукупності дають можливість простежити походження коштів та їх використання.
Крім того, позивач просить визнати недійсними договори купівлі-продажу та договори комісії, посилаючись на відсутність її згоди на відчуження спільного майна.
Суд зазначає, що відповідно до статті 65 СК України розпорядження майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється за взаємною згодою.
Отже, правове значення відсутності згоди другого з подружжя виникає за умови, що відчужене майно дійсно належить подружжю на праві спільної сумісної власності.
Верховний Суд також виходить із того, що питання згоди одного з подружжя необхідно розглядати з урахуванням правового режиму конкретного майна. 
Оскільки судом установлено, що спірні транспортні засоби є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , положення статті 65 СК України щодо необхідності згоди другого з подружжя на розпорядження спільним майном до спірних правовідносин не застосовуються.
Отже, відсутність згоди ОСОБА_1 на відчуження особистого майна ОСОБА_2 не є правовою підставою для визнання оспорюваних правочинів недійсними.
Вимоги про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_3 та повернення транспортних засобів у власність ОСОБА_2 є похідними від вимог про визнання недійсними відповідних правочинів.
Оскільки суд не встановив правових підстав для визнання договорів недійсними, відсутні й правові підстави для задоволення похідних вимог.
Відповідно до статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Таким чином, поділ майна можливий лише після встановлення його належності сторонам на праві спільної сумісної власності.
Оскільки судом установлено, що ОСОБА_8 , DAF XF 95.430 та VAN HOOL 3B2009 є особистою приватною власністю ОСОБА_2 , правові підстави для визначення за ОСОБА_1 1/2 частини кожного з транспортних засобів відсутні.
Так само відсутні підстави для виділення DAF XF 95.430 у власність позивача та припинення права власності відповідача.
Позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 62 030 грн є похідною від вимог про визнання спірного майна спільною сумісною власністю та його поділ.
Оскільки судом не встановлено наявності у позивача права на частку у спірному майні, відсутня й правова підстава для стягнення на її користь компенсації вартості такої частки.
Тому у задоволенні зазначеної вимоги також слід відмовити.
Суд також враховує, що ОСОБА_3 був залучений до участі у справі як співвідповідач у зв`язку з вимогами позивача про визнання недійсними правочинів щодо транспортних засобів та скасування реєстрації права власності.
Оскільки суд не встановив підстав для визнання відповідних правочинів недійсними, правові підстави для задоволення позовних вимог і до ОСОБА_3 відсутні.
Оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що презумпція спільності майна подружжя щодо спірних транспортних засобів спростована.
При цьому позивач не надала належних та допустимих доказів того, що при придбанні хоча б одного зі спірних транспортних засобів використовувалися кошти, які належали сторонам на праві спільної сумісної власності.
Відтак спірні транспортні засоби не є об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю ОСОБА_2 відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України.
Отже, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки у задоволенні позову відмовлено повністю, судові витрати позивача покладаються на неї.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1272 ЦК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання недійсними договорів та поділ майна подружжя - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Наталія ФЕТІСОВА