Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2026 року        м. Рівне

Справа № 572/139/26
Провадження № 33/4815/347/26

Суддя Рівненського апеляційного суду - Збитковська Т.І.
з участю:
апелянта – ОСОБА_1 
представника ОСОБА_2 – адвоката Захожого С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 – адвоката Ковалевича С.П. на постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 січня 2026 року, -
ВСТАНОВИЛА: 
Постановою Сарненського районного суду Рівненської області від 15 січня 2026 року ОСОБА_3 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.185-10, ст. 124 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення - штрафу в розмірі 850 грн.
З постанови суду слідує, що 16 грудня 2025 року о 15 год. 35 хв. ОСОБА_3 , рухаючись по дорозі М-07 КИЇВ-КОВЕЛЬ-ЯГОДИН 300 КМ на автомобілі OPEL VIVARO номерний знак НОМЕР_1 , на законну вимогу складу прикордонного наряду не здійснив зупинку транспортного засобу на пропускному пункті КрП «Мрія», вчинивши злісну непокору вимозі військовослужбовця Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням прикордонного контролю в пункті контролю. При цьому не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість і здійснив зіткнення з транспортним засобом VOLVO CX 60 номерний знак НОМЕР_2 , чим порушив п. 2.3 б, 12.1 Правил дорожнього руху.
В апеляційній скарзі захисник Ковалевич С.П. зазначає, що суд першої інстанції не повно та не всебічно з`ясував усі обставини справи, не взяв до уваги, що ОСОБА_2 , бачивши, що по дорозі рухається автомобіль, не надав йому переваги в русі, продовжив рух на проїжджу частину, що призвело до ДТП. Вказує, що судом не з`ясовано, чи законно був встановлений на даному відрізку дороги пропускний пункт, а факт перевищення швидкості ОСОБА_3 належними доказами не доведено.
Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
У поданих запереченнях представник ОСОБА_2 – адвокат Захожий С.А. вказує, що ОСОБА_3 своїми діями допустив порушення п.п. 2.3 б), 10.1. 12.1, 18.1 ПДР, і такі дії знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку із вчиненням дорожньо-транспортної пригоди. Постанова суду першої інстанції винесена у відповідності до вимог чинного законодавства України, а, відтак, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову - без змін. 
До початку апеляційного розгляду ОСОБА_2 подав клопотання, згідно якого не заперечує проти розгляду апеляційної скарги у його відсутність. Адвокат Ковалевич С.П. підтвердив належне повідомлення довірителя і не заперечує проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_3 .
Заслухавши доводи захисника ОСОБА_3 – адвоката Ковалевича С.П. на підтримання апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_2 - адвоката Захожого С.А., перевіривши матеріали адміністративної справи й викладене в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга - відхиленню.
Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Законні вимоги і розпорядження військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України, які відповідно до їх службових повноважень залучені до оперативно-службової діяльності, є обов`язковими для виконання громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, посадовими і службовими особами (ч. 2 ст. 23 ЗУ «Про державну прикордонну службу України».
Пунктами 7, 8, 10 положення про прикордонний режим, яке затверджене постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147, передбачено, що громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають, перебувають, проживають, проваджують роботи і пропускаються у прикордонну смугу з дозволу відповідного органу Державної прикордонної служби, який безпосередньо виконує завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону у визначеній зоні відповідальності, за наявності документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).
Громадяни України, іноземці та особи без громадянства в`їжджають у контрольований прикордонний район, перебувають, проживають або пересуваються в його межах на підставі документів, що посвідчують їх особу. У період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом воєнного стану громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років також зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ (у паперовій або електронній формі).
Особи, зазначені у пунктах 7 та 8 цього Положення, на вимогу уповноважених осіб Державної прикордонної служби та органів Національної поліції, а також членів громадських формувань з охорони громадського порядку і державного кордону зобов`язані пред`являти відповідні документи, передбачені цими пунктами.
Згідно ч. 1 ст. 185-10 КУпАП злісна непокора законному розпорядженню чи вимозі військовослужбовця або працівника Державної прикордонної служби України під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних з охороною державного кордону, суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні чи здійсненням прикордонного контролю в пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України або контрольних пунктах в`їзду-виїзду, або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, який бере участь в охороні державного кордону України - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти відсотків заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб. 
Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні даних правопорушень ґрунтується на зібраних у справі доказах: даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 335720 від 16.12.2025 року (а.с.1), даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 542592 від 16.12.2025 року (а.с.12), схеми місця ДТП (а.с.13), відеозаписах.
З відеозапису вбачається, що співробітник ДПС, котрий одягнутий у формений одяг, піднімає праву руку догори, в якій тримає жезл у вигляді світлоповертального диска, та відмашкою руки подав сигнал для зупинки транспортного засобу «OPEL VIVARO» номерний знак НОМЕР_1  під керуванням ОСОБА_3  (файл signal-2026-01-04-105215_004. НОМЕР_3 ).
Однак, ОСОБА_3 , ігноруючи дорожні знаки та вимогу співробітника ДПС про зупинку, не зменшуючи швидкість, продовжив рух, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем VOLVO CX 60 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2  (файл signal-2026-01-04-105215_002.mp4).
Покликання апелянта на не з`ясування законності встановлення пропускного пункту КрП «Мрія» не заслуговують на увагу, оскільки дана територія є прикордонною, перед пропускним пунктом на та ньому наявні дорожні знаки обмеження швидкості руху і зупинки. 
Доводи про те, що ОСОБА_2 , бачивши, що по дорозі рухається автомобіль, не надав йому переваги у русі, що і призвело до ДТП, не є переконливими.
Згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 15 січня 2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова суду набрала законної сили і ОСОБА_3 не оскаржувалася.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.185-10, ст. 124 КУпАП.
Застосований місцевим судом до ОСОБА_3 вид адміністративного стягнення відповідає нормі закону і є мінімальним.
Керуючись ст. 294 КУпАП,-
П О С Т А Н О В И Л А: 
Поновити апелянту строк на апеляційне оскарження.
Постанову Сарненського районного суду Рівненської області від 15 січня 2026 року щодо ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду Т.І.Збитковська