ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Львів
09 липня 2026 року	справа № 380/5311/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДКОСВІСС» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В:
На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДКОСВІСС» (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі – відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 03.02.2026 року № 4845/13-01-04-06/33495882.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, таке сформоване на підставі акту перевірки від 15.01.2026 №1821113-01-04-06, яким встановлено порушення позивачем як платником податку строку сплати суми грошового зобов`язання, а саме податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт/послуг), що є порушенням п. 57.1. ст. 57 та п. 124.1. ст. 124 Податкового кодексу України.
Постановою Личаківського районного суду міста Львова від 10.03.2026 у справі № 463/1005/26 закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 як директора ТОВ «Медкосвісс» (Україна) (Позивач) з підстав відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Провадження у вказаній справі було відкрите на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відповідачем як контролюючим органом. Вказаний протокол був складений відповідачем на підставі того ж акту камеральної перевірки, на підставі якого сформоване оскаржуване податкове повідомлення-рішення та стосувалось по суті того ж факту порушення податкового законодавства України.
Податковим органом вказано на порушення платником податку тих норм щодо строку оплати узгодженої суми податкового зобов`язання (а саме вимоги ст. 57 та 203 ПК України), які могли би бути застосовані виключно у випадку подання платником податку 17.12.2025 року податкової декларації з ПДВ за листопад 2025 року. Проте, 17.12.2025 року платником податку подано уточнюючий розрахунок до декларації з ПДВ за квітень 2025 року, при цьому оплата згідно з уточнюючим розрахунком проведена в межах строку, передбаченого п. 57.1 ст. 57 та ст. 203 Податкового кодексу України.
З огляду на вимоги ст. 50, 57, 124 та 203 Податкового кодексу України, на які посилається податковий орган, а також на докази, які податковий орган надає - неможливо встановити, з яких підстав податковий орган визначив 18.12.2025 року як граничний термін сплати узгодженої суми податкового зобов`язання за документом, який поданий податковому органу 17.12.2025 року (тобто оплата на наступний день після подання, що суперечить вимогам ст. 50, 57, 124 та 203 Податкового кодексу України, на які посилається податковий орган).
З огляду на вимоги вищевказаних ст. 49, 57, 202 та 203 Податкового кодексу України, податкова декларація за звітний податковий період (календарний місяць) підлягає поданню до 20-ого числа поточного місяця (тобто декларація за листопад місяць подається до 20-ого числа грудня місяця), а оплата за поданою декларацією (тобто оплата узгодженої суми податкового зобов`язання) проводиться протягом 10 днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку для подання податкової декларації, тобто до 30-ого числа поточного місяця включно (20 + 10 = 30).
Декларацію з ПДВ за листопад 2025 року подано 22.12.2025 (20.12.2025 року припадає на вихідний день – субота, відтак керуючись п. 49.20. ст. 49 Податкового кодексу України – останній день для подання декларації в межах строку припадає на 22.12.2025 – понеділок). Оплата за декларацією з ПДВ від 22.12.2025 проведено 23.12.2025, тобто в межах строку, встановленого п. 57.1. ст. 57 та ст. 203 Податкового кодексу України. 
Уточнюючий розрахунок з ПДВ за звітний період – квітень 2025 року подано 17.12.2025. Оплата за уточнюючим розрахунком проведена 22.12.2025 року, тобто в межах строку, встановленого п. 57.1. ст. 57 та ст. 203 Податкового кодексу України. 
Ухвалою судді від 30.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
17.04.2026 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити. Зазначає, що камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ "МЕДКОСВІСС" порушено вимоги п. 57.1 ст. 57, п. 50.1 ст. 50,п. 203.2 ст. 203 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, а саме – порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст. 124 ПКУ.
Ключовим моментом, що підтверджує правомірність нарахування штрафних санкцій, є хронологія та повнота виконання позивачем грошового зобов`язання, самостійно визначеного в уточнюючому розрахунку від 17.12.2025 року № 9396114525. 
Подання такого розрахунку свідчить про самостійне узгодження платником податку відповідної суми податкового зобов`язання та виникнення обов`язку його належного і своєчасного погашення. Водночас фактичні обставини справи підтверджують, що позивач, ініціювавши процедуру погашення податкового боргу, не забезпечив її повного та своєчасного виконання. Зокрема, 18.12.2025 року позивачем було здійснено лише часткову сплату узгодженого податкового зобов`язання, що обумовлено недостатністю коштів на рахунку. Така дія не може вважатися належним виконанням податкового обов`язку, оскільки останній вважається виконаним виключно з моменту зарахування повної суми грошового зобов`язання до бюджету. 
Натомість остаточне погашення заборгованості відбулося лише 22.12.2025 року після додаткового поповнення рахунку платника, тобто з порушенням встановленого строку. Таким чином, наявне прострочення у 5 календарних днів є об`єктивно встановленим та документально підтвердженим фактом.
Посилання Позивача на постанову Личаківського районного суду міста Львова від 10.03.2026 року у справі № 463/1005/26 про закриття провадження щодо директора ТОВ «Медкосвісс» (Україна) не може слугувати підставою для визнання протиправним оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. Зазначене рішення суду ухвалене в межах провадження про адміністративне правопорушення щодо посадової особи та стосується оцінки наявності чи відсутності складу адміністративного проступку, передбаченого КУпАП. Водночас предметом даної справи є правомірність застосування контролюючим органом фінансових санкцій до юридичної особи за порушення вимог податкового законодавства.
Ухвалою суду від 28.04.2026 продовжено Головному управлінню ДПС у Львівській області процесуальний строк, встановлений ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 30.03.2026, для подання відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.
З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Медкосвісс» (Україна) (ЄДРПОУ 33495882) за результатами якої складено акт про результати камеральної перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податкового зобов`язання з податку на додану вартість від 16.01.2026 № 2100/13-01-04-06/45501250 (далі – Акт перевірки).
У Акті перевірки зазначено:
«У результаті проведення камеральної перевірки встановлено: За результатами проведеної камеральної перевірки встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства: ТОВ «Медкосвісс» (Україна) порушено вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст. 50, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, а саме порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст. 124 ПКУ. 
Пунктом 124.1 статті 124 Кодексу визначено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах: 
-при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу. 
Про терміни сплати узгодженого податкового зобов`язання інформація міститься в інтерактивному календарі на сайті ДПС та у відкритій частині електронного кабінету платника податку та знаходиться у вільному доступі. 
Для забезпечення виконання обов`язку зі сплати податкового зобов`язання платник податків обізнаний з інформацією щодо бюджетного рахунку, який розміщено на сайті ДПС та в електронному кабінеті платника податку. 
ТОВ «Медкосвісс» (Україна) самостійно визначив та подав декларацію, уточнюючі декларації з податку на додану вартість, в яких задекларував суми податкових зобов`язань до сплати. Вказані декларації складені і підписані відповідно до статті 48 Кодексу, та подані у спосіб визначений діючим законодавством. При цьому за попередні звітні періоди своєчасно та в повному обсязі сплачував задекларовані суми з ПДВ. В електронному кабінеті платника засобами податкового календаря контролюючий орган нагадує терміни Декларування та сплати податків.
Таким чином, ТОВ «Медкосвісс» (Україна) було обізнано з вимогами Кодексу в частині своєчасності та повноти сплати ПДВ у визначені законодавством терміни, а також з порядком перерахування узгодженого грошового зобов`язання до бюджету. 
За даними ІКС «Управління документами» ГУ ДПС у Львівській області з боку платника податків, відсутнє інформування ГУ про обставини, які звільняють від фінансової відповідальності за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань. Отже платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання».
На підставі Акту перевірки відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від 03.02.2026 № 4845/13-01-04-06/33495882 про сплату штрафу у розмірі 17, 42 грн, що становить 5% ПДВ у розмірі 348, 49 грн (надалі – ППР від 03.02.2026).
Згідно з розрахунком до ППР від 03.02.2026 дата подання документу – 17.12.2026, граничний термін сплати – 18.12.2026, дата фактичної сплати – 22.12.2026.
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування.
Змістом спірних правовідносин є правомірність податкового повідомлення-рішення, яким застосовано штраф за порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість.
До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.
Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Податковий кодекс України (далі – ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1.1. статті 1 ПК України).
Відповідно до п.п.19-1.1 п. 19-1.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
За приписами п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки (п.75.1 ст.75 ПК України).
Відповідно до п.п.75.1.1 п. 75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.
Суд зауважує, що у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2017 змін до ПК України (Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року №1797-VІІІ), зокрема, до ст.75 ПК України були внесені зміни, за якими предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Отже, своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання є предметом камеральної перевірки, яка проводиться виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах податкового органу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених п. 75.1 ст. 75 ПК України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника. При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Також, предметом камеральної перевірки може бути своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання. 
Головним управлінням ДПС у Львівській області проведено камеральну перевірку ТОВ «Медкосвісс» (Україна) (ЄДРПОУ 33495882) за результатами якої складено Акт перевірки щодо порушення правил (термінів) сплати (перерахування) податкового зобов`язання з податку на додану вартість.
За результатами проведеної камеральної перевірки відповідач зазначив наступні порушення вимог податкового законодавства: ТОВ «Медкосвісс» (Україна) порушено вимоги п.57.1 ст.57, п.50.1 ст. 50, п.203.2 ст.203 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року із змінами та доповненнями, а саме порушення термінів сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання з податку на додану вартість, що тягне за собою відповідальність у вигляді штрафних санкцій передбачених ст. 124 ПКУ. 
Відповідно до п.50.1 ст. 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.
Платник податків має право не подавати такий розрахунок, якщо відповідні уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявлені.
У разі якщо показники оприлюдненої разом з аудиторським звітом річної фінансової звітності зазнали змін порівняно з показниками звіту про фінансовий стан (баланс) та звіту про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіту про фінансові результати), що подаються разом з податковою декларацією згідно з абзацом другим пункту 46.2 статті 46 цього Кодексу, та такі зміни вплинули на показники раніше поданої річної податкової декларації з податку на прибуток підприємств за відповідний податковий (звітний) період, платники податку на прибуток, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" зобов`язані оприлюднювати річну фінансову звітність та річну консолідовану фінансову звітність разом з аудиторським звітом, подають уточнюючий розрахунок до річної податкової декларації у строк не пізніше 10 червня року, наступного за звітним.
Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті:
а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку. Цей штраф не застосовується у разі подання уточнюючого розрахунку до податкової декларації з податку на прибуток підприємств за попередній податковий (звітний) рік з метою здійснення самостійного коригування відповідно до статті 39 цього Кодексу або при визначенні бази оподаткування відповідно до підпункту 141.9-1.3 пункту 141.9-1 статті 141 цього Кодексу у разі здійснення контрольованих операцій, якщо їх умови не відповідають принципу "витягнутої руки" у строк не пізніше 1 жовтня року, наступного за звітним;
б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.
Якщо після подачі декларації за звітний період платник податків подає нову декларацію з виправленими показниками до закінчення граничного строку подання декларації за такий самий звітний період або подає у наступних податкових періодах уточнюючу декларацію внаслідок виконання вимог пункту 169.4 статті 169 цього Кодексу, то штрафи, визначені у цьому пункті, не застосовуються.
Згідно зі п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Якщо граничний строк сплати податкового зобов`язання припадає на вихідний або святковий день, останнім днем сплати податкового зобов`язання вважається операційний день, що настає за вихідним або святковим днем.
Відповідно до ст. 202 ПК України звітним (податковим) періодом є один календарний місяць з урахуванням таких особливостей:
а) якщо особа реєструється як платник податку з іншого дня, ніж перший день календарного місяця, першим звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня такої реєстрації та закінчується останнім днем першого повного календарного місяця;
б) якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується днем такого анулювання.
Згідно зі ст. 203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (п.203.1).
Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації (п. 203.2).
Суд звертає увагу, що декларацію з ПДВ за листопад 2025 року позивач подав 22.12.2025. Оплата за декларацією з ПДВ від 22.12.2025 проведено 23.12.2025, тобто в межах строку, встановленого п. 57.1. ст. 57 та ст. 203 ПК України. 
Уточнюючий розрахунок з ПДВ за звітний період – квітень 2025 року позивач подав 17.12.2025. Оплата за уточнюючим розрахунком проведена 22.12.2025, тобто в межах строку, встановленого п. 57.1. ст. 57 та ст. 203 ПК України.
Суд зазначає, що згідно з розрахунком до ППР від 03.02.2026 дата подання документу – 17.12.2026, граничний термін сплати – 18.12.2026, дата фактичної сплати – 22.12.2026, отже, штрафна санкція нарахована сама за несвоєчасну сплату ПДВ по уточнюючому розрахунку з ПДВ за звітний період – квітень 2025 року, який позивач подав 17.12.2025.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що у Акті перевірки податковий орган робить посилання на порушення платником податку вимог ст. 57, 124 та 203 Податкового кодексу України, проте не конкретизує, в чому саме полягають порушення платником податку вимог вказаних статей Податкового кодексу України.
Також суд звертає увагу, що висновкb Акту перевірки є загальними та не дають можливості чітко встановити зміст порушення. Зокрема, в Акті перевірки вказано, що «ТОВ «Медкосвісс» (Україна) самостійно визначив та подав декларацію, уточнюючі декларації з податку на додану вартість, в яких задекларував суми податкових зобов`язань до сплати. Вказані декларації складені і підписані відповідно до статті 48 Кодексу, та подані у спосіб визначений діючим законодавством. При цьому за попередні звітні періоди своєчасно та в повному обсязі сплачував задекларовані суми з ПДВ. В електронному кабінеті платника засобами податкового календаря контролюючий орган нагадує терміни Декларування та сплати податків.
Таким чином, ТОВ «Медкосвісс» (Україна) було обізнано з вимогами Кодексу в частині своєчасності та повноти сплати ПДВ у визначені законодавством терміни, а також з порядком перерахування узгодженого грошового зобов`язання до бюджету. 
За даними ІКС «Управління документами» ГУ ДПС у Львівській області з боку платника податків, відсутнє інформування ГУ про обставини, які звільняють від фінансової відповідальності за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань. Отже платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання».
Стосовно врахування судом у цій справі Постанови Личаківського районного суду міста Львова від 10.03.2026 у справі № 463/1005/26, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 163-2 КУпАП щодо ОСОБА_2 як директора ТОВ «Медкосвісс», суд зазначає таке.
Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
Враховуючи вказане, суд не бере до уваги покликання позивача на оцінку у Постанові Личаківського районного суду міста Львова від 10.03.2026 у справі № 463/1005/26 Акту перевірки.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За таких обставин спірне податкове повідомлення-рішення від 03.02.2026 № 4845/13-01-04-06/33495882 про сплату штрафу у розмірі 17, 42 грн, прийняте на підставі Акту перевірки, висновки якого, як встановлено судом, є безпідставними, не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тому його належить визнати протиправним та скасувати.
Згідно з пунктом 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року статтю 6 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
У процесі розгляду справи суд не встановив інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. А решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
За змістом частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, тому адміністративний позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 2662,40 грн (3328,00 х 0,8).
Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 03.02.2026 № 4845/13-01-04-06/33495882.
3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕДКОСВІСС» сплачений судовий збір в сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕДКОСВІСС» (79056, вул. Пластова, 2, м. Львів; ЄДРПОУ 33495882). 
Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська, 35, м. Львів; ЄДРПОУ 43968090).

Повне рішення суду складено 09.07.2026.

  Суддя	  Кондратюк Юлія Степанівна