печерський районний суд міста києва

Справа № 757/3572/17-ц 
пр. 2-2416/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2025 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого: судді Григоренко І.В.,
при секретарі: Зінченко І.І.,
за участю: 
позивача: ОСОБА_1 ,
представника відповідача та третьої особи: Кустової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів,- 

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» (далі - відповідач, ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»), у якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 08.04.2024 року просив стягнути з відповідача на користь позивача 12 889 789,57 грн. - завданих збитків та штрафних санкцій за порушення зобов`язань щодо несвоєчасного повернення суми вкладів згідно з умовами депозитних договорів; 30 000,00 грн. - грошової компенсації завданої моральної шкоди; зобов`язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб включити завдані йому майнові збитки у розмірі 12 889 789,57 грн., а також 30 000,00 грн. грошової компенсації завданої моральної шкоди, у реєстр акцептованих вимог кредиторів для виплати з коштів одержаних при ліквідації та продажу майна (активів) банку, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 37 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у 2014 році уклав з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» чотири договори банківського вкладу, а саме: № 74-в-17/284938 від 17.02.2014 року, сума вкладу - 56 500 дол. США з правом поповнення, процентна ставка - 12,25 % річних, строк розміщення - 370 днів, тобто до 22.02.2015 року, виплата відсотків - щомісяця. Протягом дії договору вклад поповнювався і станом на дату закінчення становив 58 600 дол. США; № 74-в-17/350339 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 510 000 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25,2 % річних, строк розміщення - 120 днів, тобто до 29.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця; № 74-в-17/350328 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 544 000 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25 % річних, строк розміщення - 100 днів, тобто до 09.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця; № 74-в-17/350302 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 552 500 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25 % річних, строк розміщення - 100 днів, тобто до 09.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця. Після закінчення дії вказаних договорів, позивач звернувся до банку із заявами про повернення власних коштів та нарахованих процентів, втім відповідач депозитні кошти не повернув, а перерахував їх на картковий рахунок, який був заблокований. Згодом позивач неодноразово звертався до відповідача із письмовими вимогами щодо повернення вкладів та нарахованих процентів, а також звертався до Національного банку України, в тому числі й на особистий прийом, проте результату це не дало. Водночас 23.06.2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення № 121 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та делегування повноважень тимчасового адміністратора», яким розпочато процедуру виведення банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Позивач вказав, що 07.08.2015 року Фондом йому було виплачено 200 000 грн. у рахунок відшкодування, передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Позивач зазначає, що протиправними діями відповідача було порушено його майнові права, як споживача фінансових послуг, та умови договорів банківського вкладу, у зв`язку з чим йому завдано матеріальних збитків, які полягають у тому, що відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту закінчення дії вказаних депозитних договорів, до 24.06.2015 року - дня запровадження у банку тимчасової адміністрації. При цьому оскільки відносини між сторонами є грошовим зобов`язанням, то згідно із вимогами частини другої статті 625 ЦК України відповідач також має сплатити йому штрафні санкції, а саме 3 % річних за користування грошовими коштами та інфляційні збитки за невиплату грошових коштів у національній валюті. Окрім того, діями відповідача щодо невиконання умов договорів строкових вкладів та відмовою вчасно виплатити кошти з депозитних рахунків йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 30 000,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.01.2017 року, справу було розподілено та передано судді Печерського районного суду м. Києва Матійчук Г.О.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення, яке постановою Київського апеляційного суду від 08.09.2021 року залишено без змін.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.10.2023 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 09.03.2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 08.09.2021 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.012024 року, справу було розподілено та 23.01.2024 року передано судді Печерського районного суду м. Києва Григоренко І.В.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2024 року в порядку загального позовного провадження відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів, підготовче засідання у справі призначено на 08.04.2024 року.
04.04.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника третьої особи - адвоката Кустової Т.В. надійшли додаткові пояснення, у яких остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Банк повернув позивачу суми вкладів разом із нарахованими відсотками по всім чотирьом договорам депозиту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» у строки, визначені договорами (тобто 09.01.2015 року, 09.01.2015 року, 29.01.2015 року та 22.02.2015 року). Договори банківського вкладу були припинені шляхом їх виконання зі сторони Банку, в момент перерахування депозитних коштів на поточний рахунок позивача. Отже, з моменту перерахування Банком сум вкладів та нарахованих на них відсотків на поточний рахунок позивача, правовідносини між сторонами почали базуватися виключно на наявному договорі банківського рахунку № НОМЕР_1 . Таким чином, твердження позивача про порушення Банком умов припинених договорів банківських вкладів, і, як наслідок, завдання Банком майнової шкоди, є абсурдним. Обраний позивачем спосіб захисту є неефективним та не призведе до жодних правових наслідків, оскільки фактично процедура ліквідації в ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» є завершеною, все майно є реалізованим, а всі кошти перераховані на погашення вимог кредиторів, внесення будь-яких змін до Реєстру акцептованих вимог кредиторів, як і стягнення з ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» будь-яких коштів є неможливим.
08.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла уточнена позовна заява (нова редакція).
08.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи. 
08.04.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача та третьої особи - адвоката Кустової Т.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 
Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 08.04.2024 року приєднано до матеріалів справи додаткові пояснення та уточнену позовну заяву, у зв`язку із задоволенням клопотань, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 11.06.2024 року.
25.04.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача - адвоката Кустової Т.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому остання просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Оскільки, правовідносини, які виникли між сторонами після припинення договорів банківського вкладу з підстав перерахування Банком коштів з депозитних рахунків на поточний рахунок позивача, базувалися на правовідносинах, які виникають між банком і клієнтом з питань відкриття та обслуговування договору банківського рахунку, а не договорів депозиту, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. У період з січня 2015 року по 24.06.2015 року позивач розпорядився більше 2 000 000,00 грн., які знаходилися на його поточному рахунку № НОМЕР_1 , наслідком чого стало те, що станом на день введення тимчасової адміністрації стосовно ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» (тобто 24.06.2015 року) залишок коштів на рахунках позивача складав 236 482,79 грн. Таким чином нарахування штрафних санкцій на неіснуючі суми зобов`язання є протиправними діями по відношенню до відповідача. На момент звернення до суду вимоги позивача про стягнення пені у період з 09.01.2015 року по 24.06.2015 року вважаються такими, що заявлені поза строками позовної давності. Позивачем не дотримано процедуру для заявлення кредиторських вимог на суми, зазначені в цьому позові, а отже, на виконання частини першої статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», такі вимоги вважаються погашеними. Окрім цього, у зв`язку з завершенням 20.09.2019 року ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, оскільки не призведе до жодних правових наслідків.
10.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про витребування доказів у Фонді.
11.06.2024 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача та третьої особи - адвоката Кустової Т.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 
11.06.2024 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про розгляд справи, призначеної на 11.06.2024 року, без фіксування технічними засобами. 
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.06.2024 року, у зв`язку із задоволенням клопотання представника відповідача та третьої особи, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 05.09.2024 року.
05.09.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві, та підготовче засідання призначено на 21.11.2024 року.
21.11.2024 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці, та підготовче засідання призначено на 03.02.2025 року.
Протокольними ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 03.02.2025 року приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву, у зв`язку із задоволенням клопотання позивача про відкладення розгляду справи, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 198 ЦПК України, підготовче засідання було відкладено до 21.04.2025 року.
21.04.2025 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого судді на лікарняному, та підготовче засідання призначено на 16.06.2025 року.
21.04.2025 року на адресу Печерського районного суду м. Києва від позивача надійшла заява про зловживання відповідачем процесуальними правами, надання не належних, не достовірних та не допустимих доказів поданих до суду, яка була передана головуючому судді 28.04.2025 року.
13.06.2025 року з використанням системи «Електронний суд» на адресу Печерського районного суду м. Києва від представника відповідача та третьої особи - адвоката Кустової Т.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи. 
16.06.2025 року справу знято зі складу, у зв`язку із перебуванням головуючого суддів у колегіальному розгляді справи № 757/12065/25-к, та підготовче засідання призначено на 11.09.2025 року.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2025 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів закрито та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 20.10.2025 року.
Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.10.2025 року, на підставі ч. 2 ст. 240 ЦПК України, в судовому засіданні оголошено перерву до 08.12.2025 року.
В судове засідання 08.12.2025 року з`явилися позивача, представник відповідача та третьої особи.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в уточненій позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. 
Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала з викладених у відзиві та додаткових поясненнях підстав та просила в позові відмовити.
Вислухавши вступне слово позивача, представника відповідача та третьої особи, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Суд встановив, що між ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» були укладені строкові договори банківського вкладу, а саме: № 74-в-17/284938 від 17.02.2014 року, сума вкладу - 56 500,00 дол. США з правом поповнення, процентна ставка - 12,25 % річних, строк розміщення - 370 днів, тобто до 22.02.2015 року, виплата відсотків - щомісяця. Протягом дії договору вклад поповнювався і станом на дату закінчення становив 58 600,00 дол. США; № 74-в-17/350339 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 510 000,00 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25,2 % річних, строк розміщення - 120 днів, тобто до 29.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця; № 74-в-17/350328 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 544 000,00 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25 % річних, строк розміщення - 100 днів, тобто до 09.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця; № 74-в-17/350302 від 01.10.2014 року, сума вкладу - 552 500,00 грн. з правом поповнення, процентна ставка - 25 % річних, строк розміщення - 100 днів, тобто до 09.01.2015 року, виплата відсотків - щомісяця (том 1, а.с. 10-11; 14-15; 16-18; 20). 
Пунктом 2 Договорів банківських вкладів № 74-в-17/350302, № 74-в-17/350328, № 74-в-17/350339 і № 74-в-17/284938 визначено рахунок для повернення процентів та суми вкладів № 26258107462001.
Відповідно до п. 3.1.4 Договорів банківських вкладів № 74-в-17/350302, № 74-в-17/350328, № 74-в-17/350339 і № 74-в-17/284938, банк зобов`язується повернути повністю вклад та нараховані проценти у «Дату повернення», зазначену у п.2 цього Договору шляхом перерахування на власний поточний (з використанням СПЗ) рахунок Вкладника, відкритий у Банку на підставі письмової заяви Вкладника, підтвердивши повернення вкладу та нарахованих процентів видачею належним чином оформленої квитанції Банку та/або виписки з Депозитного рахунку.
На підтвердження своїх вимог позивач надав копії квитанцій (платіжних доручень) банку про внесення зазначених грошових коштів на депозитні рахунки (том 1, а.с. 13;19; 21).
09.01.2015 року позивач звернувся до ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» із заявою про повернення вкладів за договорами від 01.10.2014 року № 74-в-17/350302 і № 74-в-17/350328 (том 1, а.с. 23; 24).
29.01.2015 року позивач звернувся до ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» із заявою про повернення вкладу за договором № 74-в-17/350339 від 01.10.2014 року та за за договором № 74-в-17/284938 від 17.02.2014 року (том 1, а.с. 25; 26).
16.01.2015 року позивач звернувся до ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» із заявою про виконання умов договорів банківського вкладу від 01.10.2014 року № 74-в-17/350302 і № 74-в-17/350328. Повідомив, що станом на 16.01.2015 року зняв через термінали інших банків лише 10 % коштів, решта - заблокована на картковому рахунку (том 1, а.с. 27).
ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» листами від 13.02.2015 року № 598 і від 16.03.2015 року № 1142 повідомив позивача про те, що вживає всіх необхідних заходів для невідкладного вирішення ситуації (том 1, а.с. 28-29).
23.04.2015 року позивач звернувся до Національного банку України із заявою про порушення умов договорів банківського вкладу № 74-в-17/284938, № 74-в-17/350339, № 74-в-17/350328 та № 74-в-17/350302, та повідомив, що залишок заблокованих коштів станом на 20.04.2015 року становить 1 140 502,43 грн. і 59 936,45 дол. США (том 1, а.с. 30).
Національний банк України листом від 25.05.2015 року повідомив позивача про те, що з приводу повернення коштів позивачу слід звернутися безпосередньо до банку (том 1, а.с. 31).
23.06. 2015 року Правління НБУ прийняло рішення № 408 «Про віднесення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива»» до категорії неплатоспроможних».
23.06.2015 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 121 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива»» з 24.06.2015 року до 23.10.2015 року включно та призначення на цей період уповноваженої особи Фонду на здійснення такої адміністрації.
07.08.2015 року та 24.02.2016 року Фонд виплатив позивачеві суму гарантованого відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000,00 грн., що підтверджують виписки по рахунку (том 1, а. с. 83, 84).
21.05.2019 року Правління НБУ прийняло рішення № 352-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива»».
22.05.2019 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 1268 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким розпочалася ліквідаційна процедура банку.
Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом від 24.05.2024 року за № 57-036-5906/24 на письмове звернення позивача повідомив, що відповідно до інформації, що знаходиться в розпорядженні Фонду протягом ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», клієнта ОСОБА_1 було включено до 4-ої черги реєстру акцептованих вимог кредитора. За наслідками проведених у ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» обшуків 07.04.2017 року та 26.09.2018 року правоохоронними органами було виключено технічне обладнання операційних систем банку. Отже, з наявної у банку операційної системи, поновленої після 26.09.2018 року, будь-яка інформації про рахунки, станом на 2015-2016 роки відсутня (том 3, а.с. 116).
Національний банк України листом від 27.02.2025 року за № 61-0031/15378 на письмове звернення позивача повідомив, що первині документи, що підтверджують здійснення банківських операцій ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» були передані на архівне зберігання до Національного банку України починаючи з 2016 року (том 3, а.с. 186).
Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).
За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (частина третя статті 1060 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
За змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. 
Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункт 27; № у ЄДРСР 73469624), від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункт 42; № у ЄДРСР 74838873), від 16.01.2019 року у справі № 373/2054/16-ц (№ у ЄДРСР 79382745), від 29.01.2019 року у справі № 916/4644/15 (пункт 7.8; № у ЄДРСР 79684989)). Банк, який прострочив грошове зобов`язання (порушив обов`язок щодо повернення вкладу та сплати за ним процентів), має не лише віддати основний борг за договором банківського вкладу, але й сплатити передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону № 1023-XII пеню, а також визначені у частині другій статті 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом) й інфляційні втрати за весь час прострочення.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.
Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені у спеціальному законі.
Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), який є спеціальним законом, що унормовує спірні правовідносини.
Згідно з пунктами 6, 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.
Отже, у спорах, пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми Закону № 4452-VI є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.
Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Статтею 36 Закону № 4452-VI врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.
Зокрема, згідно з пунктами 1, 2, 3 частини п`ятої статті 36 Закону № 4452-VI під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку.
У пункті 1 частини шостої статті 36 Закону № 4452-VI передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п`ятої цієї статті, не поширюється на зобов`язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.
Відповідно до частини другої статті 46 Закону № 4452-VI з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.
Згідно з частиною п`ятою статі 45 цього Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилалася на неналежне невиконання відповідачем умов договорів банківського вкладу та відмовою вчасно виплатити кошти з депозитних рахунків, у зв`язку з цим позивач просить стягнути з банку пеню, передбачену частиною п`ятою статті 10 Закону № 1023-XII, три проценти річних та інфляційні втрати, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України, нараховані за період з дня спливу строку дії договорів банківського вкладу до дня запровадження у банку тимчасової адміністрації та моральну шкоду.
Так, із листів позивача від 16.01.2015 року № 74-в-06/376 (адресованому банку) та від 23.04.2015 року (адресованому НБУ) встановлено, що позивач зняв лише частину коштів, перерахованих банком після спливу строку дії договорів банківського вкладу на зазначений поточний рахунок. 
Проте позивач не долучив до матеріалів справи жодного первинного документа (виписки, квитанції тощо), який би підтверджував здійснення банківських операцій і за допомогою якого можна було б встановити точні дату, час та суму коштів, перерахованих банком.
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як визначено у ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відтак, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження неправомірних дій відповідача, а також доказів, які б підтверджували факт суми боргу та періоду нарахування пені, трьох процентів річних й інфляційних втрат за неналежне виконання банком умов договорів банківського вкладу № 74-в-17/350302, № 74-в-17/350328, № 74-в-17/350339 і № 74-в-17/284938.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Щодо відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000,00 грн., суд зазначає що, оскільки позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача компенсації завданої моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів через відсутність будь-яких доказів на підтвердження вчинення відповідачем неправомірних дій, ненадання жодного належного і допустимого доказу спричинення йому моральної шкоди внаслідок дій чи бездіяльності саме відповідача та розміру такої шкоди, вказані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.
Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, то питання щодо розподілу судового збору судом не вирішується, а відповідачем не надано належних доказів на підтвердження понесення судових витрат.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ст. ст. 2, 26, 36, 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ст. ст. 15, 524, 533-535, 610, 611, 625, 1058, 1068, 1074 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 4, 12, 13, 19, 76-81, 133-141, 259, 263-265, 273, 352-355, п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:
В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення збитків і зобов`язання включити їх у реєстр акцептованих вимог кредиторів - відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Фінансова Ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, код ЄДРПОУ 33299878.
Третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, код ЄДРПОУ 21708016.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційні скарги на рішення подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до апеляційного суду, матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Цивільним процесуальним кодексом України в редакції від 15.12.2017 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст судового рішення складений та підписаний 15.01.2026 року.

Суддя І.В. Григоренко