Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Справа №338/1293/26
Провадження №2/338/1179/26
08 вересня 2026 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Решетова В.В.,
з участю секретаря Смеречук Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И В:

03 серпян 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» через представника Куксу Карину Олександрівну звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 9148228 від 14 червня 2025 року у розмірі 84 000 грн 00 коп., а також судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 14 червня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір № 9148228 про надання споживчого кредиту, за умовами якого кредитодавець надав відповідачу 30 000 грн 00 коп. строком на 360 днів зі сплатою процентів за користування кредитом.
За умовами договору стандартна процентна ставка є фіксованою та становить 1,00 % на день. Пунктом 1.5.2 договору передбачено можливість застосування зниженої процентної ставки 0,90 % на день за умови виконання позичальником визначених договором умов програми лояльності.
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором C4829 14 червня 2025 року о 16 год 06 хв 12 с. У договорі зазначені персональні дані позичальника, номер мобільного телефону, адреса електронної пошти, РНОКПП та інші відомості, необхідні для його ідентифікації.
Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та 14 червня 2025 року перерахував 30 000 грн 00 коп. на банківську картку, зазначену позичальником.
Позичальник 14 липня 2025 року сплатив 8 100 грн 00 коп., які відповідно до умов договору та розрахунку кредитодавця зараховані у погашення процентів, нарахованих за перший тридцятиденний період користування кредитом. Основна сума кредиту після цього платежу залишилась непогашеною.
03 березня 2026 року між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладено договір факторингу № 03032026. Згідно з актом приймання-передачі Реєстру боржників від 03 березня 2026 року та витягом з Реєстру боржників право вимоги за договором № 9148228 передано ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». У витягу щодо ОСОБА_1 зазначено заборгованість у загальному розмірі 99 000 грн 00 коп., з яких 30 000 грн 00 коп. - основний борг, 54 000 грн 00 коп. - проценти, 15 000 грн 00 коп. - штрафні санкції.
Водночас у межах даного позову позивач не заявив вимоги про стягнення 15 000 грн 00 коп. штрафних санкцій та просив стягнути виключно 84 000 грн 00 коп., які складаються з 30 000 грн 00 коп. основного боргу та 54 000 грн 00 коп. процентів.
Крім того, позивач просив стягнути 2 662 грн 40 коп. судового збору та 7 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Богородчанського районного суду від 05 серпня 2026 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, клопотання представника позивача задоволено та витребувано у банківської установи інформацію про надходження на платіжну картку, яка належить відповідачу.
Представник позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади.
Про причини неявки ОСОБА_1 суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило.
З огляду на викладене, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
У зв`язку з неприбуттям в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові та електронні матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.
З наданої копії договору № 9148228 про надання споживчого кредиту встановлено, що 14 червня 2025 року ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 досягли згоди щодо суми кредиту 30 000 грн 00 коп., строку кредитування 360 днів, порядку повернення кредиту, розміру та порядку сплати процентів, а також інших істотних умов.
Договір містить електронний підпис споживача, створений шляхом використання одноразового ідентифікатора C4829, із зазначенням дати та часу підписання - 14 червня 2025 року 16:06:12.
У даній справі факт укладення договору підтверджується не лише його електронним текстом і одноразовим ідентифікатором, а й подальшим фактичним виконанням правочину.
З повідомлення ТОВ ФК «Контрактовий дім» щодо проведення операції за допомогою платіжного сервісу EasyPay встановлено, що 14 червня 2025 року о 16:07 успішно здійснено переказ 30 000 грн 00 коп. на платіжну картку з маскованим номером НОМЕР_1 .
Також, на виконання ухвали Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 05 серпня 2026 року у справі № 338/1293/26 АТ «Універсал Банк» листом № БТ/Е-35894 від 19 серпня 2026 року повідомило, що платіжна картка № НОМЕР_2 емітована на ім`я ОСОБА_1 та що у період з 14 по 19 червня 2025 року на неї надійшов платіж на суму 30 000 грн 00 коп.
Наведені документи узгоджуються між собою за датою операції, сумою та останніми цифрами номера платіжної картки. Тому сукупність цих доказів є достатньою для висновку, що кредитні кошти у сумі 30 000 грн 00 коп. фактично отримані саме відповідачем.
Крім того, розрахунок заборгованості свідчить, що 14 липня 2025 року здійснено платіж 8 100 грн 00 коп., який зарахований у погашення нарахованих процентів. Така поведінка після укладення договору узгоджується з фактом виконання кредитного зобов`язання та додатково підтверджує існування між сторонами відповідних правовідносин.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" № 675-VIII (надалі - Закон № 675-VIII) від 03.09.2015, який набрав чинності 30.09.2015, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Відповідно до ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена, шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII).
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 79 ЦПК України). 
З огляду на встановлені фактичні обставини справи позивачем доведено, що кредитний договір № 9148228 від 14 червня 2025 року укладено сторонами в електронному вигляді з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". 
При цьому ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавця та через особистий кабінет подавав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе. 
Ідентифікація ОСОБА_1 на веб-сайті кредитодавця здійснена відповідно до вимог чинного законодавства, з використанням його особистих даних, а саме: паспорта, ідентифікаційного коду, місця проживання, електронної пошти, номера платіжного засобу, на який необхідно перерахувати кошти, тощо. 
Доказів, що вказаний в договорі одноразовий ідентифікатор та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, відповідачем не надано, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження ОСОБА_1 міг отримати кредитні кошти. 
Надані позивачем докази в сукупності підтверджують факт перерахування відповідачу ОСОБА_1 14 червня 2025 року від ТОВ «Авентус Україна» кредитних коштів у розмірі 30000 грн на платіжну (банківську картку) № НОМЕР_2 , дана обставина не заперечується відповідачем. 
За таких обставин, в матеріалах справи наявні докази на підтвердження факту укладення кредитного договору між сторонами та перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів в сумі 30 000 гривень, згідно з умовами договору, які підлягають стягнення з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 1.5.1 договору стандартна процентна ставка становить 1,00 % на день. Пунктом 1.5.2 передбачена знижена ставка 0,90 % на день за умови своєчасної сплати першого платежу або здійснення часткового дострокового повернення кредиту у визначений договором строк.
Графіком платежів визначено, що перший платіж за 30 днів користування кредитом станом на 14 липня 2025 року становить 8 100 грн 00 коп. Розрахунок позивача містить нарахування за період з 14 червня по 13 липня 2025 року включно у розмірі 270 грн 00 коп. щоденно, тобто 30 000 грн ? 0,90 %, загалом 8 100 грн 00 коп. Зазначена сума повністю сплачена 14 липня 2025 року.
Після 14 липня 2025 року розрахунок містить нарахування процентів за стандартною ставкою 1,00 % на день, тобто по 300 грн 00 коп. щоденно, на незмінний залишок тіла кредиту 30 000 грн 00 коп.
За період з 15 липня 2025 року по 10 січня 2026 року включно кількість календарних днів становить 180. Відтак 30 000 грн ? 1,00 % ? 180 днів = 54 000 грн 00 коп. Ця сума відповідає як добовому розрахунку кредитодавця, так і даним витягу з Реєстру боржників та виписки з особового рахунку.
Отже, заявлена до стягнення заборгованість за процентами у розмірі 54 000 грн 00 коп. є арифметично підтвердженою.
Також, суд зауважує, що відповідно до Закон України «Про споживче кредитування» у редакції, чинній на дату укладення договору, встановлено обмеження максимальної денної процентної ставки на рівні 1 відсотка. Погоджена сторонами стандартна ставка 1,00 % на день зазначеного обмеження не перевищує, а застосована у першому розрахунковому періоді знижена ставка 0,90 % на день є меншою.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу одна сторона передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи.
03 березня 2026 року ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» уклали договір факторингу № 03032026. Його умовами передбачено передачу фактору прав грошової вимоги до боржників, визначених у Реєстрі боржників, а перехід прав пов`язано з підписанням сторонами відповідного акта приймання-передачі Реєстру.
Акт приймання-передачі Реєстру боржників підписано обома сторонами 03 березня 2026 року. Витяг з Реєстру боржників містить окремий запис щодо ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , за договором № 9148228 із зазначенням тіла кредиту 30 000 грн 00 коп., процентів 54 000 грн 00 коп., штрафних санкцій 15 000 грн 00 коп., усього 99 000 грн 00 коп.
Платіжною інструкцією № 1031 від 16 березня 2026 року підтверджено перерахування ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» на користь ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» 6 420 000 грн 64 коп. фінансування за договором факторингу № 03032026 від 03 березня 2026 року.
Отже, позивач надав взаємопов`язаний комплекс доказів, який підтверджує як укладення договору факторингу, так і включення конкретної вимоги до відповідача до переданого Реєстру боржників та виконання фактором обов`язку з фінансування. Підстав сумніватися в належності ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» права вимоги за договором № 9148228 суд не встановив.
Також, судом встановлено, що виписка з особового рахунку та розрахунок заборгованості містять загальну суму 99 000 грн 00 коп., з яких 15 000 грн 00 коп. становлять штрафні санкції.
Проте у позовній заяві позивач прямо зазначив, що вимог про стягнення штрафних санкцій у межах даної справи не заявляє, та визначив предмет стягнення у сумі 84 000 грн 00 коп.
Відповідно до принципу диспозитивності, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог. Тому 15 000 грн 00 коп. штрафних санкцій не є предметом вирішення у цій справі та не включаються до суми, що підлягає стягненню.
Вимог про стягнення інфляційних втрат чи трьох процентів річних за статтею 625 ЦК України позивач також не заявляв.
Таким чином, судом установлено, що відповідач отримав 30 000 грн 00 коп. кредитних коштів, основний борг не повернув, а за період користування кредитом залишив несплаченими 54 000 грн 00 коп. договірних процентів. Право вимоги у зазначеному обсязі набуте позивачем у встановленому законом порядку.
За таких обставин позов у частині стягнення 84 000 грн 00 коп., з яких 30 000 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом та 54 000 грн 00 коп. - заборгованість за процентами, є обґрунтованим та підлягає задоволенню повністю.
Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Платіжною інструкцією № 50567 від 29 липня 2026 року підтверджено сплату ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» судового збору у розмірі 2 662 грн 40 коп. Оскільки позовні вимоги задовольняються повністю, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд установив насткпне.
На підтвердження цих витрат позивач надав договір про надання правової допомоги № 20/01/26-02 від 20 січня 2026 року, укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тимошенко та партнери», додаткову угоду № 25771567744 від 25 травня 2026 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 05 червня 2026 року та документи на підтвердження повноважень адвоката.
З додаткової угоди та акта вбачається, що правнича допомога стосувалась саме стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 9148228. В акті визначено загальну вартість послуг 7 000 грн 00 коп., з яких: складання позовної заяви - 5 000 грн 00 коп., вивчення матеріалів справи - 1 000 грн 00 коп., складання адвокатського запиту - 500 грн 00 коп., складання клопотання про витребування доказів - 500 грн 00 коп.
За частинами третьою, четвертою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт, а розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних робіт, витраченим часом, обсягом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову і значення справи для сторін.
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критеріїв їх реальності, необхідності та розумності розміру з урахуванням конкретних обставин справи.
Оцінюючи розумність і пропорційність заявлених до компенсації 7 000 грн 00 коп., суд ураховує, що спір виник з одного договору споживчого кредиту; фактична та правова конструкція спору є типовою для позивача - фінансової компанії, професійна діяльність якої пов`язана зі стягненням кредитної заборгованості; позовна заява ґрунтується переважно на стандартизованому пакеті договору, розрахунку, документів про перерахування коштів та відступлення права вимоги.
Матеріали, досліджені судом, не свідчать про підготовку представником складних процесуальних документів у відповідь на відзив чи інші заперечення відповідача, проведення експертних досліджень, опрацювання кількох кредитних договорів, значного масиву платежів або участь адвоката у численних судових засіданнях. В акті приймання-передачі таких послуг також не зазначено.
З урахуванням характеру та складності спору, фактичного обсягу виконаної роботи, ціни позову 84 000 грн 00 коп., значення підготовлених документів для розгляду справи, відсутності необхідності у складній правовій роботі та з метою недопущення покладення на відповідача надмірного і непропорційного тягаря суд вважає обґрунтованим розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає компенсації за рахунок відповідача, у сумі 3 000 грн 00 коп.
Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 662 грн 40 коп. судового збору та 3 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 274, 280-284, 354 ЦПК України, статтями 205, 207, 512, 514, 525, 526, 530, 610, 1048, 1054, 1077, 1078 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», Законом України «Про споживче кредитування», суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 9148228 від 14 червня 2025 року у розмірі 84 000 (вісімдесят чотири тисячі) грн 00 коп., з яких: 30 000 (тридцять тисяч) грн 00 коп. - заборгованість за основною сумою кредиту; 54 000 (п`ятдесят чотири тисячі) грн 00 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору та 3 000 (три тисячі) грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте Богородчанським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників або якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У разі залишення заяви відповідача про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому ЦПК України; у такому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, установлених ЦПК України, не подані заява про його перегляд або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 34, офіс 333.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя В.В. Решетов