справа № 759/20865/25 головуючий у суді І інстанції Горбенко Н.О.
провадження № 22-ц/824/15446/2026 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

08 вересня 2026 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ судді-доповідача Фінагеєва В.О., суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Святошинського районного суду м. Києві від 11 червня 2026 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на оформлення та отримання паспортних документів для виїзду за кордон на ім`я малолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Святошинського районного суду м. Києві від 11 червня 2026 року позов ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 28 липня 2026 року через систему «Електронний суд» звернулась з апеляційною скаргою. Однак, апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження.
Відповідно до вимог ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Положення вказаної статті встановлює для суду безумовну підставу для поновлення строку на апеляційне оскарження у зазначеному випадку у разі наявності клопотання учасника справи.
З матеріалів справи вбачається, що рішення було ухвалено 11 червня 2026 року за участю позивача та складено повний текст судового рішення. Перебіг строку на апеляційне оскарження розпочався 12 червня 2026 року та закінчився 11 липня 2026 року, який є вихідним днем. Відповідно, останній день строку на апеляційне оскарження є перший за ним робочий день, а саме 13 липня 2026 року. Повний текст рішення судового рішення було доставлено до електронного кабінету позивача 11 червня 2026 року пізніше 17 години, а тому, вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, тобто 12 червня 2026 року. З 13 червня 2026 рокупо 13 липня 2026року відповідач  ОСОБА_2 мала безумовне право на поновлення строку на апеляційне оскарження. Дану апеляційну скаргу подано 28 липня 2026 року, тобто поза межами тридцяти днів з дня вручення позивачу оскаржуваного рішення суду.
За ч. 3 ст. 354 ЦПК України, строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
У апеляційній скарзі  ОСОБА_1 заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення вона отримала 11 червня 2026 року через підсистему «Електронний суд», а тому останнім днем подання апеляційної скарги є 11 липня 2026 року. Разом із тим ОСОБА_1 зазначає, що не мала можливості звернутися до суду апеляційної інстанції у встановлений законом строк, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в період з 04 липня 2026 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина хворіла. На підтвердження зазначених обставин ОСОБА_1 долучено довідку від 27 липня 2026 року про тимчасову непрацездатність ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якої дитину у зв`язку з діагнозом «атопічний дерматит, кропивниця та набряк Квінке» звільнено від відвідування дошкільного закладу у період з 04 липня 2026 року по 27 липня 2026 року.
Проте наведені обставини не можуть бути визнані поважними та достатніми підставами для поновлення пропущеного процесуального строку.
Процесуальний строк звернення до суду покликаний забезпечувати принцип правової визначеності і є гарантією захисту прав сторін спору. Вирішуючи питання про поновлення строку звернення до суду або апеляційного оскарження, суди повинні надавати оцінку причинам, що зумовили пропуск строку.
Обставини, якими апелянт обґрунтовує поважність причин пропуску процесуального строку, є такими, що не свідчать про наявність дійсних істотних перешкод чи труднощів, а також не підтвердженні достатніми та належними доказами, для звернення з апеляційною скаргою у строки, визначені ЦПК України.
Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Поновлення процесуального строку зі спливом зазначеного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку не свідчить про існування об`єктивних причин, що не залежали від її волі, та не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку.
Долучена до клопотання довідка не підтверджує наявності об`єктивних та непереборних перешкод для своєчасного подання апеляційної скарги. Зазначений документ лише засвідчує факт захворювання дитини та її звільнення від відвідування дошкільного закладу протягом визначеного періоду, однак не містить відомостей про необхідність постійного догляду за дитиною саме заявницею, її неможливість передати дитину під нагляд іншому із батьків чи про інші обставини, які б фактично ускладнювали чи унеможливлювали звернення до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 серпня 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк для усунення недоліків – протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.
ОСОБА_1 необхідно було подати клопотання про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших поважних підстав для його поновлення.
24 серпня 2026 року електронний примірник вказаної ухвали суду апеляційної інстанції було доставлено до електронного кабінету позивача ОСОБА_2 .
Перебіг строку для усунення недоліків розпочався 25 серпня 2026 року та закінчився 03 вересня 2026 року.
26 серпня 2026 року від ОСОБА_2 надійшла заява, у якій вказано, що донька позивача - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 15 червня 2026 року по 03 липня 2026 року перебувала на амбулаторному лікуванні з діагнозом «гострий бронхіт», що підтверджується довідкою лікаря від 03 липня 2026 року. З 04 липня 2026 року по 27 липня 2026 року дитина перебувала у стані іншого захворювання, з діагнозами «поліморфний дерматоз, гостра кропив`янка, набряк Квінке», що підтверджується медичною довідкою № 1108 від 27 липня 2026 року. Медична довідка № 1108 від 27 липня 2026 року прямо містить зазначення про необхідність догляду за дитиною матір`ю. Батько ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - проживає та працює в Україні. На даний час позивач безперервно проживає у Королівстві Норвегія. Одночасно позивач здійснює догляд за малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батько ОСОБА_2 проживає в Україні. Крім того, питання безпеки дитини має особливе значення з огляду на встановлені судами обставини домашнього насильства. 
04 вересня 2026 року ОСОБА_2 подала додаткові пояснення, до яких долучила докази на підтвердження неможливості передачі дитини під нагляд іншого з батьків.
Разом із тим, вказані позивачем підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є неповажними з огляду на наступне.
Хвороба дитини може бути визнана поважною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку лише за умови, що ця обставина створила об`єктивні, непереборні та істотні перешкоди, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії (подання апеляційної скарги) у встановлений законом строк. Однак, сам по собі факт хвороби члена сім`ї чи дитини, яка лікується амбулаторно не є автоматичною та безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки не дає підстав вважати, що позивач протягом встановленого строку на апеляційне оскарження не мала можливості подати апеляційну скаргу, в тому числі і через систему «Електронний суд» користувачем якої вона є.
Сам по собі факт перебування ОСОБА_1 у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, самостійне перебування з дітьми за кордоном не свідчить про існування об`єктивних причин, що не залежали від її волі, та не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 640/3393/19, зроблено висновки про те, що «причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами».
Такі докази в матеріалах справі відсутні і позивачем не подані.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення.
На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним.
Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. v. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).
Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).
За таких обставин, встановлення діючим законодавством права на апеляційний перегляд справи не може бути підставою для невиконання особою, яка бажає реалізувати своє право на апеляційне оскарження судового рішення, норм законодавства, які визначають дотримання певних умов для здійснення такого права.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
За таких обставин, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України підстави для відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києві від 11 червня 2026 року відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 354, 358 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києві від 11 червня 2026 року у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації, про надання дозволу на оформлення та отримання паспортних документів для виїзду за кордон на ім`я малолітньої дитини без згоди батька.
Надіслати учасникам справи копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження. Надіслати апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.О. Фінагеєв

Судді Т.Ц. Кашперська
М.А. Яворський