ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2026 | | Справа № 904/1514/26

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б. за участю секретаря судового засідання Мороз В.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д", м.Дніпро 
до Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради", м.Верхньодніпровськ Дніпропетровська область 
про стягнення 4374538,00 грн 

Представники:
Від Позивача: Кулик І.Я., посвідчення №2244, серія АЕ № 1484649, адвокат
Від Відповідача: представник не з`явився 

СУД ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" (далі-Позивач) 23.03.2026 року через систему "Електронний суд" звернулося з позовом до Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради" (далі-Відповідач), в якому просить суд стягнути з Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" (код ЄДРПОУ 37004608) заборгованість за фактично спожиту теплову енергію за період з 01.10.2025 по 28.02.2026 у розмірі 4 374 537,65 грн, з яких:
- 348181,06 грн - за жовтень 2025 року;
- 645774,48 грн - за листопад 2025 року;
- 953207,06 грн - за грудень 2025 року;
- 1290341,62 грн - за січень 2026 року;
- 1137033, 42 грн - за лютий 2026 року;
стягнути з Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" судові витрати у справі, у тому числі витрати на сплату судового збору у сумі 52494,45 грн та витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн, що буде підтверджено належними доказами.
В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем своїх грошових зобов`язань за Договором №1 на закупівлю теплової енергії від 18.01.2024 року, який діяв у погоджений сторонами строк та припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Новий договір постачання теплової енергії після закінчення строку дії договору № 1 Сторони не укладали. Попри закінчення строку дії договору № 1, Відповідач не звертався до Позивача із вимогою припинити теплопостачання, натомість неодноразово письмово просив забезпечувати подачу гарячої води та опалення (лист від 18.09.2025 №541, лист від 28.11.2025 №698, лист від 13.02.2026 №101). У відповідь на такі звернення ТОВ "Інвестгруп Д" фактично продовжило постачання теплової енергії до об`єктів Відповідача, що підтверджується актами приймання передачі теплової енергії, актами зняття показників приладів обліку та рахунками за жовтень 2025- лютий 2026 років.
За подання позову Позивач сплатив судовий збір на суму 52494,45 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3038 від 20.03.2026 року. 

2. Процесуальні питання, вирішені судом

25.03.2026 ухвалою суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 21.04.2026 о 11:30 год. 
15.04.2026 через "Електронний суд" Позивач подав заяву про збільшення позовних вимог (арк.с. 80-87), в якій представник просить суд:
1. Стягнути з Комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2» Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп Д» (код ЄДРПОУ 37004608) заборгованість за фактично спожиту теплову енергію за період з 01.10.2025 по 27.03.2026 у розмірі 5 282 278,27 грн, з яких:
- 348 181,06 грн - за жовтень 2025 року;
- 645 774,48 грн - за листопад 2025 року;
- 953207,06 грн - за грудень 2025 року;
- 1 290 341,62 грн - за січень 2026 року;
- 1 137 033, 42 грн - за лютий 2026 року;
- 907 740,62 грн - за березень 2026 року.
2. Стягнути з Комунального закладу «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» Дніпропетровської обласної ради (код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп Д» судові витрати у справі, у тому числі витрати на сплату судового збору та витрати на правничу допомогу в розмірі 30000 грн., що буде підтверджено належними доказами.
Подана заява про збільшення позовних вимог прийнята судом до розгляду на підставі ст. 46 ГПК України.
21.04.2026 через підсистему "Електронний суд" Позивач подав заяву (арк.с. 117), в якій представник повідомляє суд про виконання ухвали в повному обсязі та надає договір №1 від 18.01.2024 року. 
21.04.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Кесі Н.Б. у відпустці.
21.04.2026 ухвалою суд призначив підготовче судове засідання на 30.04.2026 о 12:00 год. 
30.04.2026 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 21.05.2026 о 10:00 год.
21.05.2026 ухвалою суд повернувся до стадії підготовчого провадження та призначив підготовче засідання на 09.06.2026 о 11:30 год.
08.06.2026 через підсистему "Електронний суд" Відповідач подав клопотання (арк.с. 153-154), в якому просить суд:
1. Вважати виконаною ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.05.2026 у справі №904/1514/26.
2. Розглянути питання, що підлягають вирішенню в підготовчому засіданні, за відсутності представника Відповідача, врахувавши відсутність заперечень Відповідача щодо закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
08.06.2026 через підсистему "Електронний суд" Позивач подав клопотання (арк.с. 177-178), в якому представник просить суд долучити до матеріалів справи докази повірки лічильника на гарячу воду та документи встановлення лічильника на теплопостачання (арк.с. 179-180).
09.06.2026 ухвалою суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 16.07.2026 о 10:00 год.
Відповідач в судові засідання призначені на 21.05.2026, 09.06.2026 та 16.07.2026 не з`явився, про дату час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (арк.с. 144, 151, 189). 
Відповідно до ч.1, пп.1, 2 ч.3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.
Враховуючи неявку Відповідача, належним чином сповіщеного про судове засідання, а також те, що матеріали справи містять достатньо документів для його вирішення по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представника Відповідача.
В судовому засіданні 16.07.2026 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 240 ГПК України.

3. Позиції інших учасників справи

08.04.2026 через "Електронний суд" Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк.с. 64-71), в якому заперечує проти повноважень адвоката Позивача, так у ордері відсутні відомості про договір про надання правничої допомоги, відсутній підпис адвоката, а також неможливість встановити обсяг і джерело повноважень представника, свідчать про те, що позовну заяву подано особою, яка не підтвердила належним чином свої повноваження діяти від імені Позивача;
крім того, Позивач у позові зазначив, що з метою досудового врегулювання спору направляв на адресу Відповідача письмову претензію №11/12-2025 від 11.12.2025 року про сплату заборгованості за фактично спожиту теплову енергію за період з 01.10.2025 по 30.11.2025 року. Проте до позову не додано жодних належних доказів, які б підтверджували фактичне направлення або отримання цієї претензії Відповідачем. Відсутність опису поштового відправлення, повідомлень про вручення або будь-яких інших підтверджень виключає можливість вважати факт направлення претензії доведеним;
Відповідач є бюджетною установою, що здійснює свою діяльність виключно в межах та у спосіб, визначений бюджетним законодавством, а тому не має правових підстав для здійснення оплати спірних сум у відсутність належним чином оформлених договірних відносин та бюджетних призначень;
відповідно до вимог законодавства у сфері публічних закупівель, придбання товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можливе виключно із дотриманням визначених процедур закупівель. Відсутність укладеного договору, який є результатом проведення відповідної закупівлі, виключає можливість виникнення у бюджетної установи обов`язку здійснювати оплату. Таким чином, навіть за умови фактичного споживання теплової енергії, що Відповідачем заперечується, останній не має законних підстав для здійснення оплати, оскільки: відсутній укладений договір як підстава виникнення зобов`язання; відсутні бюджетні призначення на відповідні видатки; не здійснювалось взяття бюджетного зобов`язання та його реєстрація; відсутні належні первинні документи, що підтверджують обсяг та вартість послуг;
покладення на Відповідача обов`язку здійснити оплату у таких умовах фактично зобов`яже його порушити вимоги бюджетного законодавства, що є неприпустимим;
правова позиція про те, що бюджетна установа не може нести відповідальність за зобов`язаннями, які не відповідають вимогам бюджетного законодавства та не підтверджені належними правовими підставами, неодноразово висловлювалась судами, і така позиція узгоджується із принципом законності використання бюджетних коштів. Отже, відсутність у Відповідача належних правових підстав для здійснення оплати спірних сум є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову;
посилання Позивача на фактичне споживання теплової енергії не змінює правової природи спірних відносин, оскільки навіть у разі кваліфікації таких відносин як позадоговірних (зокрема, у контексті ст. 1212 ЦК України), розмір можливого відшкодування має визначатися виходячи з доведених витрат або ринкової вартості, а не довільно застосованих тарифів, які не були погоджені сторонами. Окрім цього, Відповідач є бюджетною установою, яка відповідно до вимог бюджетного законодавства не має права брати на себе зобов`язання та здійснювати видатки без наявності належним чином оформлених договірних відносин та відповідних бюджетних призначень. Таким чином, навіть за умови фактичного постачання теплової енергії, відсутність договору виключає можливість правомірного застосування тарифів та проведення розрахунків на підставі односторонніх документів Позивача. Таким чином, заявлені Позивачем до стягнення суми ґрунтуються на тарифах, які не були погоджені Відповідачем, не закріплені жодним чинним договором між сторонами у спірний період та застосовані в односторонньому порядку, що свідчить про їх безпідставність та недоведеність;
Позивач не довів належними та допустимими доказами обсяг та вартість поставленої теплової енергії зазначену у позовній заяві в кількості 619,786 Гкал., що є його процесуальним обов`язком як сторони, яка заявляє вимоги про стягнення грошових коштів;
у даній справі предметом доказування є, зокрема, фактичний обсяг спожитої теплової енергії у спірний період, а також її вартість. Однак Позивач обмежився поданням актів приймання-передачі, рахунків та актів зняття показників, які не можуть вважатися належними та достатніми доказами у розумінні процесуального закону;
по-перше, акти приймання-передачі теплової енергії не підписані Відповідачем, що прямо свідчить про відсутність погодження останнім як обсягів, так і вартості нібито поставленої теплової енергії. Непідписані акти є односторонніми документами Позивача і не підтверджують факту прийняття послуг Відповідачем;
по-друге, подані Позивачем акти зняття показників приладів обліку не можуть вважатися достовірними доказами, оскільки Відповідач не був допущений до вузлів обліку та позбавлений можливості перевірити правильність зняття показників. Більше того, Позивач самостійно здійснював фіксацію таких показників без участі та контролю Відповідача, що виключає їх об`єктивність. Даний факт недопуску Відповідача до приміщення котельні доведено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.12.2025 у справі № 904/4995/25 за позовом Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" було задоволено позовні вимоги про розірвання договору оренди котельні №553-20/VII-2/17 від 13.12.2019 в редакції додаткової угоди №184-11/VIII-3/4;
по-третє, матеріали позову не містять належних доказів технічного стану приладів обліку, їх повірки, відповідності метрологічним вимогам та придатності до експлуатації у спірний період. Відсутність підтвердження повірки лічильників ставить під сумнів достовірність будь-яких даних щодо обсягів споживання, які на них ґрунтуються;
по-четверте, Позивач не надав первинних документів, які б підтверджували фактичне виробництво та відпуск теплової енергії саме на об`єкти Відповідача (зокрема, журнали обліку, технологічні схеми, баланси теплової енергії тощо), що унеможливлює перевірку реальності заявлених обсягів;
по-п`яте, розрахунок вартості теплової енергії є необґрунтованим, оскільки базується на односторонньо визначених тарифах та не підтверджений належними розрахунковими документами з деталізацією по кожному періоду, методикою обчислення та вихідними даними;
сукупність наведеного свідчить про те, що Позивач не довів ані фактичний обсяг поставленої теплової енергії, ані її вартість, що виключає можливість задоволення позовних вимог. Ненадання належних, допустимих та достовірних доказів є підставою для відмови у позові, оскільки суд не може ґрунтувати свої висновки на припущеннях або односторонніх твердженнях сторони;
щодо актів приймання-передачі теплової енергії та недоведеності обсягів споживання, Позивач обґрунтовує свої вимоги актами приймання-передачі теплової енергії за період з жовтня 2025 року по лютий 2026 року, однак такі документи не можуть вважатися належними та допустимими доказами у розумінні господарського процесуального законодавства. Розрахунок Позивача Відповідач не визнає. Всі надані акти складені Позивачем в односторонньому порядку та не містять підпису уповноваженої особи Відповідача. Відсутність підпису Відповідача свідчить про те, що останній не підтверджував ані факт прийняття теплової енергії, ані обсяги її споживання, ані правильність
здійснених нарахувань. У господарській практиці саме підписання акту обома сторонами є підтвердженням погодження результату наданих послуг. Відтак односторонньо складені акти не можуть свідчити про безспірність зазначених у них даних та не підтверджують виникнення у Відповідача обов`язку щодо оплати у визначених Позивачем обсягах; 
посилання Позивача на акти зняття показників приладів обліку також не усуває вказаних недоліків доказової бази, оскільки такі акти так само не підписані Відповідачем, а самі прилади обліку не підтверджені належними документами. Зокрема, відсутні докази їх введення в експлуатацію, проведення обов`язкової повірки, а також підтвердження технічної справності у спірний період. За відсутності таких даних показники відповідних лічильників не можуть вважатися достовірними, а отже не можуть бути покладені в основу визначення обсягів спожитої теплової енергії;
крім того, Відповідач був позбавлений можливості здійснювати контроль за обліком споживання теплової енергії, оскільки не мав доступу до котельні, яка перебуває у користуванні Позивача. За таких обставин усі дані щодо обсягів споживання формувалися Позивачем одноосібно, без участі Відповідача, що виключає можливість перевірки їх правильності та об`єктивності. Сам факт направлення актів та рахунків на адресу Відповідача не свідчить про їх прийняття чи погодження, а відсутність підписаних документів або інших підтверджень з боку Відповідача виключає можливість вважати такі дані узгодженими сторонами;
посилання Позивача на практику Верховного Суду, зокрема на постанови від 03.06.2019 у справі № 904/2588/18 та від 03.12.2019 у справі № 917/119/19, є безпідставним у даному випадку, оскільки наведені правові висновки застосовуються лише за умови доведеності факту надання послуг та їх фактичного споживання. У зазначених справах суди виходили з наявності належних і допустимих доказів, які підтверджували реальне споживання послуг відповідачами. Натомість у цій справі Позивач не довів ані факт прийняття теплової енергії Відповідачем, ані достовірний обсяг її споживання, ані коректність даних приладів обліку;
таким чином, надані Позивачем акти приймання-передачі теплової енергії та пов`язані з ними документи мають виключно односторонній характер, не підтверджені належними пер инними документами та не відповідають критеріям належності, допустимості і достовірності доказів. За таких обставин вони не можуть бути покладені в основу висновку про факт постачання теплової енергії, її обсяги та вартість, а відтак позовні вимоги в цій частині є недоведеними;
також Позивачем до позову додано листи КЗ «Верхньодніпровський ДБІ №2» ДОР» від 18.09.2025 №541 (в якому також зазначено, що Позивач не виконує обов`язок щодо повернення орендованого приміщення), від 28.11.2025 №698, від 10.12.2025 №718, від 13.02.2026 №101, у яких Відповідач чітко просив постачати лише гарячу воду. При цьому щодо опалення Відповідач жодного разу не звертався до Позивача, не надавав письмових доручень та не підтверджував необхідність надання таких послуг. Таким чином, наявні листи свідчать про відсутність наміру Відповідача споживати теплову енергію для опалення, що безпосередньо спростовує заявлені Позивачем обсяги поставки та відповідні нарахування за опалення;
відносини сторін є спірними також у частині користування котельнею (наявний судовий спір справа 904/4995/25). Відносини сторін є спірними також у частині користування котельнею, що має безпосереднє значення для правильного вирішення даного спору та виключає можливість безумовного покладення на Відповідача обов`язку з оплати заявлених Позивачем сум;
наявність спору щодо користування котельнею безпосередньо кореспондується з доводами Відповідача про обмеження доступу до відповідного об`єкта, у тому числі до вузлів обліку теплової енергії. Такі дії Позивача свідчать про відсутність належної взаємодії сторін та унеможливлюють встановлення об`єктивних даних щодо обсягів постачання;
до моменту остаточного вирішення спору щодо правомірності користування котельнею, вимоги Позивача про стягнення вартості нібито поставленої теплової енергії є передчасними, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню;
щодо перешкоджання Позивачем доступу Відповідача до вузлів обліку теплової енергії, Відповідач зазначає, що важливою обставиною, яка має істотне значення для правильного вирішення спору, є те, що Позивач фактично обмежив та унеможливив доступ Відповідача до вузлів обліку теплової енергії, на підставі яких здійснювалися нарахування спірної заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи та фактичних обставин взаємовідносин сторін, вузли обліку теплової енергії розташовані у котельні, яка перебуває у користуванні Позивача. При цьому Відповідач не мав вільного та безперешкодного доступу до зазначеного приміщення, що позбавило його можливості здійснювати контроль за: процесом виробництва теплової енергії; технічним станом приладів обліку; порядком та коректністю зняття показників; фактичними обсягами споживання теплової енергії;
за загальними принципами господарських правовідносин та обліку енергоресурсів, визначення обсягів споживання має здійснюватися прозоро, із забезпеченням можливості обох сторін контролювати відповідні показники. Натомість у даному випадку Позивач одноосібно здійснював як зняття показників, так і формування актів, що фактично виключає можливість перевірки їх достовірності. Більше того, відсутність доступу до вузлів обліку унеможливила для Відповідача своєчасне виявлення можливих розбіжностей у показниках або заперечення щодо їх правильності. Таким чином, Відповідач був поставлений у становище, коли він об`єктивно не мав можливості впливати на процес фіксації обсягів споживання чи перевіряти їх обґрунтованість. За таких обставин дані приладів обліку, на які посилається Позивач, не можуть вважатися беззаперечними доказами, оскільки вони отримані без належного контролю з боку Відповідача та в умовах фактичної інформаційної асиметрії між сторонами. Крім того, саме на Позивача покладається обов`язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Натомість створення перешкод у доступі до вузлів обліку свідчить про недобросовісну процесуальну поведінку Позивача та виключає можливість покладення наданих ним односторонніх даних в основу судового рішення. Отже, обставини обмеження доступу Відповідача до вузлів обліку теплової енергії свідчать про відсутність належного контролю за обсягами її споживання та додатково підтверджують недоведеність заявлених Позивачем вимог щодо розміру заборгованості; 
Відповідач також зазначає, що у зв`язку з відсутністю належних доказів повірки, введення в експлуатацію та технічної справності приладів обліку, дані таких лічильників не можуть вважатися достовірними та допустимими доказами у справі. Відтак розрахунки Позивача, які ґрунтуються виключно на цих показниках, є необґрунтованими та не підлягають врахуванню судом.
20.04.2026 через підсистему "Електронний суд" від Позивача надійшли заперечення (на відповідь на відзив) (арк.с.100-103), в яких Позивач зазначає щодо збільшення позовних вимог; щодо відсутності договору та обов`язку оплатити фактично спожиту теплову енергію; щодо доказів обсягу та вартості спожитої енергії; щодо бюджетного статусу Відповідача та просить суд:
1. Відхилити заперечення відповідача, викладені у відзиві від 07.04.2026, та заперечення на заяву про збільшення позовних вимог як необґрунтовані.
2. Задовольнити позовні вимоги ТОВ «Інвестгруп Д» у повному обсязі - стягнути з відповідача грн. заборгованості за теплову енергію.
3. Судові витрати, понесені позивачем, покласти на відповідача в повному обсязі.
20.04.2026 через підсистему "Електронний суд" Відповідач подав відзив на позовну заяву (арк.с.107-111), в якій представник просить суд відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп Д» (код ЄДРПОУ: 37004608) про збільшення позовних вимог у справі №904/1514/26 на підставі ст.46 Господарського процесуального кодексу України. Так, представник Відповідач посилається на те, що Позивач у поданій заяві про збільшення позовних вимог фактично не навів нових доводів та не подав додаткових доказів, які б спростовували викладену у відзиві позицію Відповідача або усували виявлені процесуальні та доказові недоліки первісної позовної заяви. По суті, зміст заяви зводиться до механічного повторення раніше викладених аргументів із незначною зміною розрахунку шляхом включення додаткового періоду – з 01 березня по 27 березня 2026 року. Таке «збільшення» позовних вимог має виключно арифметичний характер і не ґрунтується на нових фактичних обставинах чи належних доказах. Позивач не надав жодних нових первинних документів, які б підтверджували: - фактичне постачання теплової енергії у зазначений додатковий період; - належне та достовірне визначення обсягів споживання у встановленому порядку; - погодження таких обсягів та їх вартості Відповідачем; - достовірність і придатність показників приладів обліку, на які посилається Позивач. За таких обставин включення нового періоду до розрахунку не є наслідком встановлення нових юридично значимих обставин або отримання нових доказів, а фактично становить одностороннє розширення грошових вимог без належного доказового підґрунтя. Більше того, таке розширення здійснено Позивачем в односторонньому порядку, без будь-якого погодження з Відповідачем, що додатково підтверджує відсутність узгодженого характеру розрахунків між сторонами. При цьому всі ключові заперечення, викладені у відзиві, залишаються неусунутими, зокрема щодо: - відсутності належним чином оформлених та підписаних Відповідачем актів приймання-передачі; - відсутності належного підтвердження повірки та придатності приладів обліку; - недоведеності фактичних обсягів спожитої теплової енергії; - відсутності погоджених договірних умов щодо ціни, порядку обліку та розрахунків. Таким чином, подана заява про збільшення позовних вимог не містить нових обставин, які могли б вплинути на оцінку доказів у справі, та не усуває недоведеність заявлених вимог. Фактично вона є технічним розширенням первісного розрахунку без належного правового та фактичного обґрунтування. Враховуючи викладене, підстави для задоволення заяви про збільшення позовних вимог відсутні. Таким чином у цих запереченнях, заява Позивача про збільшення позовних вимог є необґрунтованою, такою, що не підтверджена належними та допустимими доказами, ґрунтується на тих самих недоведених обставинах, що й первісний позов, та не містить нових фактичних чи правових підстав для зміни розміру позовних вимог. Збільшення позовних вимог здійснене Позивачем виключно шляхом механічного коригування розрахунку без належного документального підтвердження та без доведення факту, обсягу і вартості спожитих послуг, що суперечить вимогам процесуального законодавства щодо доведення обставин, на які сторона посилається.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестгруп Д» (далі-Постачальник) та Комунальним закладом "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради (далі-Замовник) 18.01.2024 року було укладено договір № 1 на закупівлю теплової енергії. Договір діяв у погоджений сторонами строк та припинив свою дію у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено. Новий договір постачання теплової енергії після закінчення строку дії договору № 1 Сторони не укладали.
Попри закінчення строку дії договору №1, Відповідач не звертався до Позивача із вимогою припинити теплопостачання, натомість неодноразово письмово просив забезпечувати подачу гарячої води та опалення (лист від 18.09.2025 № 541, лист від 28.11.2025 № 698, лист від 13.02.2026 № 101, а листом від 26.03.2026 року просив припинити теплопостачання з 27.03.2026 року) (арк.с. 29-31).
У відповідь на такі звернення ТОВ «Інвестгруп Д» фактично продовжило постачання теплової енергії до об`єктів Відповідача, що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії, актами зняття показників приладів обліку та рахунками за жовтень 2025- березень 2026 років.
Таким чином, після припинення дії договору №1 між сторонами склалися фактичні господарські відносини з постачання теплової енергії, у межах яких зобов`язання Відповідача з оплати послуг виникають безпосередньо з факту споживання теплової енергії за згодою Позивача.
У листі КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР від 18.09.2025 №541 (арк.с. 29) Відповідач, посилаючись на наближення опалювального періоду та необхідність забезпечення належних умов проживання вихованців, просив ТОВ «Інвестгруп Д» не перешкоджати забезпеченню гарячою водою приміщення закладу з 01.10.2025 року згідно графіка подачі гарячої води температурою 70 градусів щоденно з 7 години ранку до 18 години, крім суботи, неділі та святкових днів. Цим листом Відповідач фактично ініціював відновлення постачання теплової енергії саме Позивачем.
Нарахування оплати за теплову енергію здійснюється Постачальником на підставі ціни (тарифів), затверджених органами державної виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до вимог статей 7, 31, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», статті 20 Закону України «Про теплопостачання», пункту 28 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого Постановою КМУ від 01.06.2011 № 869. Розрахунковим періодом оплати за постачання теплової енергії є календарний місяць. Також, Сторони дійшли згоди про те, що поставки теплової енергії, строк її поставки та те що облік спожитої послуги проводиться за лічильником.
У листі від 18.09.2025 № 541 Відповідач звернувся до Позивача з проханням «не перешкоджати забезпеченню гарячою водою приміщення закладу з 01.10.2025 року згідно графіка подачі гарячої води температурою 70 градусів щоденно з 7 годин ранку до 18 години, крім суботи, неділі та святкових днів».
Слід зазначити, що для обліку фактично спожитої теплової енергії використовуються два окремих вузли обліку: один – виключно для теплопостачання системи опалення (QALCOSONIC заводський номер 03138757), інший – для постачання теплової енергії, що використовується для підігріву води (QALCOSONIC заводський номер 00202059). Зазначені лічильники встановлені на підставі Акту б\н від 12.02.2024 року (арк.с. 92).
Кожен з лічильників забезпечує окремий облік теплової енергії відповідно до призначення, що дає змогу точно визначати обсяг споживання за кожним видом послуги та забезпечувати коректне нарахування вартості теплової енергії відповідно до фактичного споживання.
Станом на 27.03.2026 року Відповідач підписав Акт про зняття показників приладів обліку від 27 березня 2026 року (арк.с.90), в якому зафіксовано показники лічильників, які встановлені за адресою місто Верхньодніпровськ, вулиця Упорна, 1а.
ТОВ «Інвестгруп Д» у КЗ «Верхньодніпровський ДБІ №2» ДОР на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міст Дніпропетровської області від 13.12.2019 № 553-20/VII-2/17, який було пролонговано додатковою угодою № 184-11/VIII-3/4 від 15 серпня 2022 року, орендує нежитлове приміщення (котельню) на території КЗ «Верхньодніпровський ДБІ №2» ДОР.
Протоколом засідання уповноваженої особи замовника №8 від 18.01.2024 (арк.с. 40-41) було встановлено, що єдиним можливим постачальником теплової енергії для КЗ «Верхньодніпровський ДБІ №2» ДОР є саме ТОВ «Інвестгруп Д», оскільки воно користується на праві оренди котельнею площею 121,60 кв.м, розташованою за адресою: м. Верхньодніпровськ, вул. Упорна, буд. 1А. У підтвердження цього ТОВ «Інвестгруп Д» має додаткову угоду № 184-11/VIII-3/4 від 15.08.2022 року, а також Протокол № 8 від 18.01.2024 (арк.с. 40-51).
Відповідно до пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» (в редакції зі змінами, внесеними Постановами КМУ №613, №614, №641, №770, №1015), договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення чи скасування, без необхідності укладення додаткової угоди чи прийняття окремого рішення орендодавця .
Таким чином, ТОВ «Інвестгруп Д» фактично користується котельнею, розташованою за адресою: Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, вул. Упорна, 1А, у якій розміщене обладнання з виробництва та постачання теплової енергії. Саме фактичне володіння та експлуатація котельні Позивачем, а також відсутність у КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2» ДОР інших джерел теплопостачання зумовлюють, що теплову енергію заклад отримує виключно від Позивача;
у таких умовах для виникнення між сторонами господарських зобов`язань з оплати теплової енергії не є обов`язковим укладення окремого письмового договору постачання, оскільки відповідні зобов`язання виникають безпосередньо з фактичних дій сторін - письмових звернень Відповідача з проханням забезпечити теплопостачання, фактичного постачання теплової енергії Позивачем, підписання актів приймання-передачі та актів зняття показників приладів обліку, отримання Відповідачем рахунків на оплату та відсутності заперечень щодо обсягу і якості послуг.
Рішення Виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради Кам`янського району Дніпропетровської області: 
Рішення «Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво та постачання для ТОВ «ІНВЕСТГРУП Д» на 2024/2025 р.р.» від 13 листопада 2024 року №414:
«Встановити тариф на теплову енергію, її виробництво та постання на 2024/2025 для бюджетних установ у розмірі 6 890,17 грн/Гкал з ПДВ, 5 741,81 грн за Гкал без ПДВ»;
Рішення «Про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво та постачання для ТОВ «ІНВЕСТГРУП Д» на 2025/2026 р.р.» від 17 грудня 2025 року №518:
«Встановити тариф на теплову енергію, її виробництво та постання на 2025/2026 для бюджетних установ у розмірі 7 198,92 грн/Гкал з ПДВ, 5 999,10 грн за Гкал без ПДВ».
ТОВ "Інвестгруп Д" належним чином виконувало взяті на себе зобов`язання відповідно до листа Відповідача від 18.09.2025 № 541 та подальших усних і письмових звернень, ТОВ «Інвестгруп Д» з 01.10.2025 надавало пару та гарячу воду: постачання пари та гарячої води (теплову енергію) до КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР і надалі здійснювало його безперервно в межах технічних можливостей обладнання. У свою чергу КЗ "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2" ДОР не виконувало взяті на себе зобов`язання щодо сплати наданих послуг починаючи з 01.10.2025 року по 28.0.2026 року.
До того ж, як зазначає Позивач у позові, адміністрація КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2» ДОР і після початку постачання теплової енергії неодноразово письмово підтверджувала необхідність продовження постачання пари та гарячої води (теплову енергію).
Так, листом від 28.11.2025 № 698 Відповідач просив ТОВ «Інвестгруп Д» у зв`язку із систематичними відключеннями електроенергії продовжити з 01 грудня 2025 року подачу гарячої води температурою 70 градусів щоденно з 7 години ранку до 21 години, а у суботу - з 6 до 9 години ранку, крім неділі та святкових днів.
13.02.2026 року листом №101 Відповідач з тих самих причин просив Позивача продовжити подачу гарячої води температурою 70 градусів щоденно з 7 години ранку до 21 години, у суботу - з 6 до 12 години ранку, крім неділі та святкових днів, а опалення підтримувати на рівні 70 градусів на котлу (арк.с. 31).
В подальшому в кінці опалювального сезону, 26.03.2026 року Відповідач направив Позивачу лист №176 із проханням про закінчення опалювального сезону із 27.03.2026 року (арк.с. 93).
Зазначені листи підтверджують, що Відповідач сам наполягав на безперервному постачанні теплової енергії та фактично визнавав необхідність надання таких послуг, що виключає можливість посилання на відсутність домовленостей щодо теплопостачання.
За жовтень 2025 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 14,514 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 36,019 Гкал.;
Загальна кількість спожитої енергії: 50,533 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 741,84 грн за 1 Гкал;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 83 336,63 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 206 814,25 грн.
Всього без ПДВ: 290 150,88 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 58 030,18 грн. Сума з ПДВ: 348 181,06 грн.
Усього за жовтень 2025 року Відповідачем спожито 50,533 Гкал, оплата яких за тарифом 5 741,81 грн без ПДВ за 1 Гкал (6 890,17 грн з ПДВ) становить 348 181,06 грн, у тому числі ПДВ 58 030,18 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
За листопад 2025 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 12,538 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 81,186 Гкал.; 
Загальна кількість спожитої енергії: 93,724 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 741,84 грн за 1 Гкал.;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 71 990,81 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 466 154,59 грн
Всього без ПДВ: 538 145,40 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 107 629,08 грн.
Сума з ПДВ: 645 774,48 грн.
Усього за листопад 2025 року спожито 93,724 Гкал, вартість яких за тим же тарифом становить 645 774,48 грн, у тому числі ПДВ 107 629,08 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
За грудень 2025 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 23,26900 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 115,074000 Гкал.;
Загальна кількість спожитої енергії: 138,343 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 741,84 грн за 1 Гкал.;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 135 606,18 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 660 733,04 грн
Всього без ПДВ: 794 339,22 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 158 867,84 грн.
Сума з ПДВ: 953 207,06 грн.
Усього за грудень 2025 року спожито 138,343 Гкал, вартість яких за тим же тарифом становить 953 207,06 грн, у тому числі ПДВ 158 867,84 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
За січень 2026 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено
обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 25,889 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 153,352 Гкал.;
Загальна кількість спожитої енергії: 179,241 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 999,10 грн за 1 Гкал.;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 155 310,70 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 919 973,98 грн.
Всього без ПДВ: 1 075 284,68 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 215 056,94 грн.
Сума з ПДВ: 1 290 341,62 грн.
Усього за січень 2026 року спожито 179,241 Гкал, вартість яких за тим же тарифом становить 1 290 341,62 грн, у тому числі ПДВ 215 056,94 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
За лютий 2026 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 20,314 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 137,631 Гкал.;
Загальна кількість спожитої енергії: 157,945 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 999,10 грн за 1 Гкал.;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 121 865,72 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 825 662,13 грн.
Всього без ПДВ: 947 527,85 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 189 505,57 грн.
Сума з ПДВ: 1 137 033,42 грн.
Усього за лютий 2026 року спожито 157,945 Гкал, вартість яких за тим же тарифом становить 1 137 033,42 грн, у тому числі ПДВ 189 505,57 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
Відповідні рахунок-фактура та акт були направлені Відповідачу рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується поштовими документами, копії яких додаються.
За березень 2026 року Позивачем складено акт приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), у якому відображено обсяг пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії), що, за даними Позивача, був наданий та спожитий Відповідачем:
Кількість Гкал для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 23,025 Гкал.;
Кількість Гкал для теплопостачання системи опалення: 103,069 Гкал.;
Загальна кількість спожитої енергії: 126,094 Гкал.;
Одиниця вимірювання: Гкал (гігакалорія);
Ціна без ПДВ: 5 999,10 грн за 1 Гкал.;
Розрахована сума без ПДВ для теплової енергії, що використовується для підігріву води: 138 129,28 грн.
Розрахована сума без ПДВ для теплопостачання системи опалення: 618321,24 грн.
Всього без ПДВ: 756450,52 грн.
Податок на додану вартість (ПДВ 20%): 151290,10 грн.
Сума з ПДВ: 907 740,62 грн.
Усього за березень 2026 року спожито 126,094 Гкал, вартість яких за тим же тарифом становить 907 740,62 грн, у тому числі ПДВ 151290,10 грн. Вказані обсяги споживання зазначені в акті приймання-передачі пари, гарячої води та пов`язаної продукції (теплової енергії).
Відповідні рахунки та акт були направлені Відповідачу рекомендованим поштовим відправленням 08.04.2026, що підтверджується поштовими документами (арк.с. 28).
Відповідачем у добровільному порядку вищезазначені нарахування не сплачені. Доказів оплати теплової енергії за жовтень 2025 - березень 2026 Позивач не отримував, а від Відповідача жодних підтверджуючих документів не надходило.
ТОВ "Інвестгруп Д", враховуючи письмове звернення КЗ "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2" ДОР від 18.09.2025 № 541 про необхідність забезпечення теплопостачання та відсутність будь-яких письмових вимог Відповідача про припинення подачі теплової енергії, не припинило постачання теплової енергії до закладу і в період з 01.10.2025 по 28.02.2026 фактично забезпечувало його тепловою енергією.
Зокрема, Позивачем було надано Відповідачу теплову енергію у таких обсягах та на таку вартість:
- з 01.10.2025 по 31.10.2025 – 50,533 Гкал на загальну суму 348 181,06 грн з ПДВ;
- з 01.11.2025 по 30.11.2025 – 93,724 Гкал на загальну суму 645 774,48 грн з ПДВ;
- з 01.12.2025 по 31.12.2025 – 138,343 Гкал на загальну суму 953 207,06 грн з ПДВ;
- з 01.01.2026 по 31.01.2026 – 179,241 Гкал на загальну суму 1 290 341,62 грн з ПДВ;
- з 01.02.2026 по 28.02.2026 – 157,945 Гкал на загальну суму 1 137 033,42 грн з ПДВ.
- з 01.03.2026 по 27.03.2026 - 126,094 Гкал, на загальну суму 907 740,62 грн. з ПДВ.
Таким чином, станом на 01.03.2026 Відповідачем фактично спожито 745,880 Гкал теплової енергії за період з 01.10.2025 по 27.03.2026 на загальну суму 5 282 278, 27 грн з ПДВ, яка Відповідачем не оплачена та є предметом даного позову.
Як зазначає Позивач у позові, на виконання домовленостей Позивач надавав Відповідачу Акт приймання-передачі теплової енергії та Акти про зняття показників обліку, які Відповідачем назад Позивачу з підписом уповноваженої особи не повертались.
Так, ТОВ "Інвестгруп Д" фактично поставив Відповідачу теплову енергію, а саме:
- з 01.10.2025 по 31.10.2025 було надано Замовнику теплової енергії 50,533 Гкал на загальну суму 348 181,06 грн з ПДВ;
- з 01.11.2025 по 30.11.2025 було надано Замовнику теплової енергії 93,724 Гкал на загальну суму 645 774,48 грн з ПДВ;
- з 01.12.2025 по 31.12.2025 було надано Замовнику теплової енергії орієнтовно 138,343 Гкал на загальну суму 953 207,06 грн з ПДВ;
- з 01.01.2026 по 31.01.2026 було надано Замовнику теплової енергії 179,241 Гкал на загальну суму 1 290 341,62 грн з ПДВ;
- з 01.02.2026 по 28.02.2026 було надано Замовнику теплової енергії 157,945 Гкал на загальну суму 1 137 033,42 грн з ПДВ.
- 01.03.2026 по 27.03.2026 було надано Замовнику теплової енергії 126,094 Гкал, на загальну суму 907 740,62 грн. з ПДВ.
Підтвердженням споживання Відповідачем зазначених обсягів теплової енергії є акти зняття показників приладів обліку станом на 01.11.2025, 01.01.2026, 01.02.2026 та 01.03.2026 акти приймання-передачі теплової енергії за жовтень 2025, листопад 2025 року, грудень 2025, січень 2026, лютий 2026 та березень 2026 р.р. (арк.с. 15-19).
З метою досудового врегулювання спору ТОВ «Інвестгруп Д» направило на адресу КЗ «Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат № 2» ДОР письмову претензію №11/12-2025 року від 11.12.2025 року (арк.с. 20) про сплату заборгованості за фактично спожиту теплову енергію за період з 01.10.2025 по 30.11.2025 року. У зазначеній претензії Позивач навів заборгованість за спожиту теплову енергію з початку опалювального сезону, орієнтовну очікувану кількість спожитої теплової енергії за грудень 2025 року, а також вимогу про авансування грудня місяця та сплати заборгованість за спожиту теплову енергію з початку опалювального сезону за місяці жовтень-листопад. Претензія разом із копіями рахунків, актів приймання-передачі та актів зняття показників приладів обліку була надіслана рекомендованим поштовим відправленням на юридичну адресу Відповідача, що підтверджується поштовими документами.
Станом на дату подання позовної заяви до суду, претензія Відповідачем була залишена без відповіді та задоволення.
Доказів погашення суми позову Відповідач на час розгляду справи суду не надав. Зазначені обставини і стали причиною звернення Позивача до суду з даними позовом.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

Правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом України "Про теплопостачання", який визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об`єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов`язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії, захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії (теплопостачання) – господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; сфера теплопостачання – сфера діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам; споживач теплової енергії – фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Згідно зі ст. 2 Закону України «Про теплопостачання» цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про теплопостачання» відносини між суб`єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору, а також норм і правил.
Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії, визначений ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання», згідно з яким споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Відповідно до абз. 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» одним з основних обов`язків споживача теплової енергії є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово- комунальних послуг.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги – послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є:
1) споживачі (індивідуальні та колективні);
2) управитель;
3) виконавці комунальних послуг.
Згідно з п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцями комунальних послуг є:
- з постачання теплової енергії – теплопостачальна організація;
- послуг з постачання гарячої води – суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.
На підставі п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний:
- укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом;
- оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За правовим висновком, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц та від 21.08.2019 у справі № 922/4239/16, постановах Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 904/6293/17, від 03.06.2019 у справі № 904/2588/18, від 03.12.2019 у справі № 917/119/19 та від 14.07.2023 у справі № 910/21848/21, відсутність укладеного договору про надання житлово-комунальних послуг не є підставою для звільнення споживача від обов`язку оплати таких послуг.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
Правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, є грошовим зобов`язанням.
Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 03.06.2019 у справі № 904/2588/18, від 03.12.2019 у справі №917/119/19, які в силу положень ч. 4 ст.236 ГПК України мають враховуватись судом при виборі і застосуванні норм права.
За таких обставин зобов`язання оплатити послуги з теплопостачання, надані без відповідного письмового договору виникає на підставі закону з узгоджених дій виробника/виконавця послуг і споживача.
Відповідно до ч.3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Приписами ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд вважає доведеним факт надання Позивачем послуг з теплопостачання на спірну суму та їх неоплату Відповідачем. 
Заперечення Відповідача щодо відсутності договору та обов`язку оплатити фактично спожиту теплову енергію, суд відхиляє, оскільки під час розгляду справи судом встановлено, що після припинення дії Договору №1 від 18.01.2024 року письмовий договір про надання послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) між Позивачем та Відповідачем у встановленому законом порядку укладений не був.
Водночас, в порушення вимог чинного законодавства, зокрема норм Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Цивільного кодексу України, Відповідач не вжив заходів для врегулювання договірних відносин та ухилився від укладення відповідного договору про надання послуг з теплопостачання із Позивачем. Разом з тим, відсутність письмового договору не заперечує факту існування між сторонами фактичних договірних правовідносин. Матеріалами справи підтверджується, що після припинення дії Договору № 1 від 18.01.2024 року Відповідач фактично продовжував споживати теплову енергію, яку постачав Позивач. Більш того, Відповідач самостійно та активно ініціював постачання теплової енергії на свою адресу. Даний факт підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а саме: листами Відповідача на адресу Позивача, які містять звернення з проханням не припиняти теплопостачання, вимоги щодо визначення графіків подачі гарячої води, а також пропозиції щодо збільшення тривалості теплопостачання. 
Тож, суд оцінює вказані дії Відповідача як пряме, безумовне та усвідомлене волевиявлення на споживання комунальних послуг, що надавалися Позивачем. Направлення таких листів свідчить про те, що Відповідач не лише знав про надання йому послуг з теплопостачання, а й виявив активну зацікавленість у їх отриманні, погоджуючись із їх фактичним прийняттям. Згідно зі сталою правовою позицією Верховного Суду, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
Таким чином, оскільки Позивач свої зобов`язання з постачання теплової енергії виконав, а Відповідач таку енергію свідомо спожив, між сторонами виникли фактичні зобов`язальні правовідносини, які в силу вимог статей 525, 526 ЦК України мають виконуватися належним чином, а спожита теплова енергія підлягає обов`язковій оплаті.
Щодо заперечення Відповідача про недостовірність актів та показників приладів обліку, суд відхиляє дані заперечення, оскільки Відповідач спільно із Позивачем без зауважень підписав Акт про зняття показників приладів обліку від 27.03.2026 року, у якому фактично погодився із останніми показниками лічильників та не виклав жодних заперечень (арк.с. 90). Вказаний акт є належним та допустимим доказом у справі, який Відповідачем у встановленому законом порядку не спростований.
До того ж, факт споживання теплової енергії в обсязі підтверджується показами приладів обліку, актами приймання-передачі теплової енергії та розрахунками, виконаними за тарифами, затвердженими уповноваженим органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування (тарифи є публічними та обов`язковими), а саме рішенням виконавчого комітету Верхньодніпровської міської ради №414 від 13.11.2024 року про встановлення тарифу на теплову енергію, її виробництво та постачання для ТОВ "Інвестгруп Д" на 2024/2025 (арк.с. 33).
Заперечення Відповідача про те, що відсутні підстави для врахування показів лічильників через відсутність їх повірки у встановленому порядку, спростовано Позивачем. Зокрема, 08.06.2026 через підсистему "Електронний суд" Позивач подав клопотання (арк.с. 177-178), в якому представник просить суд долучити до матеріалів справи докази повірки лічильника на гарячу воду та документи встановлення лічильника на теплопостачання (арк.с. 179-180).
Крім того, суд проаналізував минулі періоди та дійшов висновку, що за спірний період Позивач визначив навіть менше обсягів споживання Відповідачем теплової енергії порівняно з попередніми аналогічними періодами, що не підтверджує заперечення Відповідача щодо недостовірності показників приладів обліку.
Посилання Відповідача на факти, які встановлені у господарській справі №904/4995/25, зокрема, про відсутність доступу в орендоване Позивачем приміщення і у зв`язку з цим відсутність доступу Відповідача до лічильників, суд відхиляє. Зокрема, матеріали справи, що розглядається, у сукупності дозволяють встановити не тільки факт споживання Відповідачем теплоенергії, а й обсяги такого споживання, що є предметом доказування, в той час як у справі №904/4995/25 про розірвання договору оренди предмет доказування є іншим. 
У зв`язку з викладеним суд відхиляє заперечення Відповідача проти позову.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами і тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.
Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" до Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради" задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради (51600, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Упорна, буд. 1 А, код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" (49000, м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, буд. 21, кв. 4, код ЄДРПОУ 37004608) заборгованість за фактично спожиту теплову енергію за період з 01.10.2025 по 27.03.2026 у розмірі 5 282 278,27 грн, з яких: 348 181,06 грн - за жовтень 2025 року; 645 774,48 грн - за листопад 2025 року; 953207,06 грн - за грудень 2025 року; 1 290 341,62 грн - за січень 2026 року; 1 137 033, 42 грн - за лютий 2026 року; 907 740,62 грн - за березень 2026 року.
Стягнути з Комунального закладу "Верхньодніпровський дитячий будинок-інтернат №2" Дніпропетровської обласної ради (51600, Дніпропетровська область, м.Верхньодніпровськ, вул.Упорна, буд. 1 А, код ЄДРПОУ 03188234) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестгруп Д" (49000, м.Дніпро, вул.Михайла Грушевського, буд. 21, кв. 4, код ЄДРПОУ 37004608) 63387,34 грн судового збору.
Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 ГПК України).
Згідно з частиною 2 статті 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 24.07.2026 

Суддя | | Н.Б. Кеся