ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

30 червня 2026 року	Справа №160/615/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Кучми К.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся через систему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена статтею 19 Закону України "Про відпустки" обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану"
- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена статтею 19 Закону України "Про відпустки" обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що позивач у період з 01.11.2021 року по 11.07.2025 року проходив військову службу за контрактом та був звільнений з ВЧ НОМЕР_1 . У періоди, що вказані у довідці про безпосередню участь особи в антитерористичній операції та у довідці про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні їх здійснення та у військовому квитку позивача, останній приймав участь в антитерористичній операції та у складі операції об`єднаних сил, у зв`язку із чим отримав статус та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 від 03.08.2018 року. У 2024 році позивач в ході оборони кордонів нашої країни отримав важке поранення, досі перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні та було отримано статус особи з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни серії НОМЕР_3 від 15.09.2025 року. Так, під час звільнення позивачу було відмовлено навіть у наданні щорічної основної відпустки. Проте додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки", п.18 ст.101 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, а саме: 2021 рік - 10 календарних днів; 2022 рік - 10 календарних днів; 2023 рік - 10 календарних днів; 2024 рік - 10 календарних днів; 2025 рік - 10 календарних днів; Враховуючи викладене, позивач був змушений звернутися до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.01.2026 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
02.02.2026 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач проходив військову службу та був звільнений 11.07.2025 року (наказ № 192). Позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військовому інституті Київського національного університету ім.Тараса Шевченка, ВЧ НОМЕР_4 , що підтверджується витягами з наказів від 11.07.2022 року № 171, від 12.07.2022 року № 168, від 31.07.2023 року № 212, від 07.08.2023 року № 232, від 20.09.2023 року №276, від 21.09.2023 року № 463. До того ж, протягом 2024 - 2025 років позивач перебував на стаціонарному лікування, у відпустках після хвороби та проходив ВЛК з метою визначення придатності до військової служби, що підтверджується виписками із його медичної карти стаціонарного хворого, направленням для проходження ВЛК з метою визначення придатності до військової служби, довідками ВЛК про надання відпусток після хвороби. З огляду на викладене, грошова компенсація за невикористану відпустку, як соціальна гарантія може бути виплачена у разі наявності відповідного права на відпустки. Тому, при звільненні з військової служби, грошова компенсація за ненаданні під час дії особливого періоду дні додаткових і соціальних відпусток (у тому числі військовослужбовцям - учасникам бойових дій) не виплачується. Крім того, позивач не звертався з рапортом, з наданням підтверджуючих документів, щодо надання йому додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена ст.19 Закону України "Про відпустки" обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану". Виплата додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, не має постійного характеру, а тому не входить до складу грошового забезпечення. У зв`язку з викладеним просили відмовити у задоволенні позовної заяви в повному обсязі. 
Разом з відзивом до матеріалів справи долучено копії витягів з наказів від 11.07.2022 року № 171, від 12.07.2022 року № 168, від 31.07.2023 року № 212, від 07.08.2023 року №232, від 20.09.2023 року № 276, та від 21.09.2023 року № 463.
12.02.2026 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивачем зазначено, що відповідач не звертає уваги на рішення Конституційного суду України за 2025 рік щодо визнання норми статті 233 КЗпП України неконституційною. Так, після звільнення він перебував на довготривалому лікуванні, що підтверджується відповідними виписками та листками про тимчасову втрату працездатності. Винагорода повинна враховуватися у всіх виплатах та компенсаціях при звільненні. Компенсація за усі види відпусток та інших виплат, які мали належати йому він може отримати лише при звільненні. Отже він правомірно звертається з позовом саме до відповідача. Відповідач жодним чином не довів того факту, що він правомірно не компенсував зазначений вид відпустки при звільненні, оскільки під час звільнення з військової служби виплачується грошова компенсація за основну відпустку та інші додаткові види відпусток. Відповідач умисно надає застарілі дані щодо додаткової винагороди для суду, хоча в іншій відповіді позивачу, яка додається надана додаткова інформація. Перед звільненням намагався піти у відпустку та продовжити лікування, але отримав принципову відмову від командира. Донорські дні за бажанням військовослужбовця можуть бути додані до щорічної відпустки.
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 02.03.2026 року №294д призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням Катерини РЕМЕЗ у відпустці по вагітності та пологам з 23.02.2026 року по 28.06.2026 року.
03.03.2026 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа №160/615/26 була передана судді Кучмі К.С.
Ухвалою суду від 06.03.2026 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №160/615/26 за позовною заявою ОСОБА_1 до ВЧ НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Продовжено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
09.03.2026 року на адресу суду надійшли додаткові пояснення від позивача, в яких він фактично підтримав заявлені позовні вимоги, просив суд позов задовольнити в повному обсязі. 
Ухвалою суду від 30.06.2026 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по адміністративній справі №160/615/26.
Дослідивши матеріали справи, враховуючи позицію позивача, викладену у позовній заяві, враховуючи позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та об`єктивному розгляді обставин справи, суд встановив наступні обставини справи. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до копії посвідчення від 03.08.2018 року серії НОМЕР_2 є учасником бойових дій.
Відповідно до копії посвідчення від 15.09.2025 року серії НОМЕР_3 позивач є особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок війни.
Позивач є батьком ОСОБА_2 відповідно до повторного свідоцтва про народження від 18.03.2020 року серії НОМЕР_5 , ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про народження від 28.08.2021 року серії НОМЕР_6 та ОСОБА_4 відповідно до копії свідоцтва про народження від 23.01.2019 року серії НОМЕР_7 .
Згідно з копією свідоцтва про шлюб від 21.04.2018 року серії НОМЕР_8 , між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено шлюб, прізвища після укладення шлюбу: ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .
Відповідно до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_9 (по стройовій частині) від 01.11.2021 року № 213 старшого солдата запасу ОСОБА_1 , на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_9 (по особовому складу) від 01.11.2021 року № 48-РС, прийнятого на військову службу за контрактом у Збройні Сили України та призначеного водієм взводу управління групи бойового управління, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , з 01.11.2021 року зарахувати до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і вважати таким, що з 01.11.2021 року справи та посаду водія взводу управління групи бойового управління прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2820 (дві тисячі вісімсот двадцять) гривень на місяць. ВОС-790037А. шпк "СОЛДАТ".
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_9 від 25.01.2022 року № 16 старшого солдата ОСОБА_1 , водія взводу управління групи бойового управління, призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_10 (по особовому складу) від 21.01.2022 року № 8- РС водієм відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , наказано вважати, що 25.01.2022 року справи та посаду здав та вибув до нового місця служби - АДРЕСА_2 . З 25.01.2022 року наказано виключити зі списків особового складу частини, всіх видів забезпечення з видачою атестатів.
Витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 26.01.2022 року № 14 старшого солдата ОСОБА_1 призначеного наказом командира ВЧ НОМЕР_10 (по особовому складу) від 21.01.2022 року № 8-РС на посаду водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , який прибув із ВЧ НОМЕР_9 АДРЕСА_1 , з 26.01.2022 року наказано зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 26.01.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 2730 гривень на місяць, шпк "солдат". Вислуга років станом на 01.02.2022 року складає: загальна 04 роки 06 місяців 13 днів. Вступний інструктаж з охорони праці пройшов 26.01.2022 року.
Згідно із довідкою КЗО "Ліцей "Борисфен" ДОР" від 04.07.2022 року № 176 ОСОБА_7 правом на додаткову відпустку на дітей, одному із батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років за 2021 - 2022 роки не скористалась. Грошову компенсацію відпустки при звільненні не отримувала.
Витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (по стройовій частині) від 11.07.2022 року № 171 зазначено, що молодшого сержанта ОСОБА_1 , водія відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.07.2022 року №39-РС (по особовому складу) на посаду провідного бухгалтера командування ІНФОРМАЦІЯ_5 , вибув до нового місця служби м.Дніпро. З 11.07.2022 року виключено зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 , з усіх видів забезпечення.
Витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 12.07.2022 року № 168 молодшого сержанта ОСОБА_1 , призначеного наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (по особовому складу) від 06.07.2022 року №39-РС на посаду провідного бухгалтера командування ІНФОРМАЦІЯ_6 , ВОС-900093А, який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 12.07.2022 року наказано зарахувати до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважати таким, що з 12.07.2022 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3 080 гривень на місяць, шпк "старший сержант".
Витягом із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 (по стройовій частині) від 31.07.2023 року № 212 зазначено, що сержант ОСОБА_1 , провідний бухгалтер командування ІНФОРМАЦІЯ_6 , призначений наказом начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року № 20-рс курсантом штатним навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти, вважати, що справу та посаду здав і вибув до нового місця служби. Наказано з 31.07.2023 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, з котлового забезпечення з сніданку 01.08.2023 року.
Також зазначено, що за час проходження служби з 12.07.2022 року по 31.07.2023 року в ІНФОРМАЦІЯ_7 , сержанту ОСОБА_1 додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки", пункту 18 статті 10 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пункту 3 розподілу XXXI Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260, не надавалась, грошова компенсація не виплачувалась.
Приватною організацією (установа, заклад) ФОП ОСОБА_8 31.07.2022 року ОСОБА_7 видана довідка, відповідно до якої працівниця не використовувала додаткову відпустку, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як матері трьох дітей до 15 років, відповідно до статті 19 Закону України "Про відпустки". Грошову компенсацію за даний вид відпусток працівниця не отримувала.
Відповідно до довідки Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа №117" Дніпровської міської ради від 09.08.2022 року № 174, яка видана ОСОБА_1 , вчителю інформатики за сумісництвом (наказ по закладу освіти про прийом на роботу від 26.08.2021 року № 58-к/тр), зазначено, що працівник не використовував: щорічну відпустку (основну та додаткову), додаткову відпустку у зв`язку з навчанням, соціальну відпустку, відпустку, що надається чоловікові при народженні дитини, відпустку, як учасника бойових дій зі збереженням заробітної плати. Грошову компенсацію за дані види відпусток працівник не отримував.
Листом Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта" від 23.08.2022 року № 109.004-34-352 зазначено, зокрема, що за період роботи в Дніпропетровській дирекції АТ "Укрпошта" з 10.02.2021 року по 19.08.2022 року позивачу соціальна відпустка, яка надається одному із батьків, які мають двох і більше дітей віком до 15 років, не надавалася за відсутністю наданих документів та заяви до відділу кадрового адміністрування Дніпропетровської дирекції АТ "Укрпошта". 
Витягом із наказу від 07.08.2023 року № 232 начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) зазначено, що сержанта ОСОБА_1 , який прибув з ІНФОРМАЦІЯ_6 , місто Дніпро та перебуває у службовому відрядженні у Військовому інституті Київського національного університету імені Тараса Шевченка, якого на підставі наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по особовому складу) від 17.07.2023 року № 20-РС призначено на посаду "курсант штатний", з 01.08.2023 року припинити службове відрядження та зарахувати до списків особового складу навчального батальйону резерву офіцерського складу факультету післядипломної освіти Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка, на всі види забезпечення (на продовольчому забезпеченні за Каталогом продуктів (загальновійськова) перебуває з 11.07.2023 року з вечері).
Витягом із наказу начальника Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченка (по стройовій частині) від 20.09.2023 року № 276 зазначено, що сержанта ОСОБА_1 , курсанта штатного навчального батальйону резерву офіцерського складу, призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.09.2023 року № 476-РС на посаду сержанта резерву 66 запасної роти ВЧ НОМЕР_11 , вважати таким, що вибув до нового місця служби АДРЕСА_3 . З 20.09.2023 року виключити зі списків особового складу Військового інституту, всіх видів забезпечення, а з продовольчого забезпечення за Каталогом продуктів (загальновійськова) з вечері 20.09.2023 року.
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 21.09.2023 року №463 вказано сержанта ОСОБА_1 призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 11.09.2023 року №476-РС на посаду сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти вважати що з 21.09.2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою. Відповідно до постанови КМУ від 07.06.2018 року № 260 встановити оклад за посадою 3080 грн на місяць, ШПК "молодший сержант".
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 15.03.2024 року №154 сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти ВЧ НОМЕР_4 , призначеного наказом Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) №106-РС від 29.02.2024 року техніком відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язку 368 інформаційно-телекомунікаційного вузла оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_8 ", ВОС-600945а, вважати таким, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби. Наказано з 15.03.2024 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. 
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.03.2024 року № 77 зазначено, що сержанта ОСОБА_1 , сержанта резерву 2 запасного взводу 66 запасної роти ВЧ НОМЕР_4 призначеного наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.02.2024 року №106-рс на посаду техніка відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язком. Який прибув з ВЧ НОМЕР_4 АДРЕСА_4 . Наказано з 17.03.2024 року вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом 3 260 гривень на місяць, шпк "головний сержант".
Витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.07.2025 року №192 зазначено, що головного сержанта ОСОБА_1 , техніка відділення підтримки (користувачів) пункту управління зв`язком, звільненого наказом командира ВЧ НОМЕР_10 (по особовому складу) від 04.07.2025 року №293-рс у ЗАПАС за підпунктом "ж" (у зв`язку з закінченням строку служби (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) у разі закінчення строку контракту, укладеного під час дії воєнного стану) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", вважати таким, що справи та посаду здав, і направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_9 . Наказано з 11.07.2025 року виключити із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Підстава: витяг із наказу командира ВЧ НОМЕР_10 (по особовому складу) від 04.07.2025 року №293-рс, рапорт головного сержанта ОСОБА_1 від 11.07.2025 року № 629, припис командира ВЧ НОМЕР_1 від 11.07.2025 року №712.
22.10.2025 року адвокатом в інтересах позивача подано запит, в якому просила надати: оригінал грошового атестату, довідку про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення, розрахунок середнього розміру грошового забезпечення за день з урахуванням вимог чинного законодавства на день виключення зі списків особового складу частини за останні 2 місяці, за останні 6 (шість) місяців та за останні 12 (дванадцять) місяців, довідку про розмір щомісячної грошової винагороди, відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 року №168 (зі змінами) помісячно; довідку про те, які саме виплати були здійснені під час звільнення, розрахунок щомісячного розміру індексації, відповідно до відповідно до вимог Конституції України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 та витяг із наказу про присвоєння чергових військових звань: "старший сержант" та "головний сержант" для оформлення пенсії згідно із ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби".
Листом ВЧ НОМЕР_1 від 30.11.2025 року № 1190 повідомлено позивача, що звернення на гарячу лінію МОУ від 26.10.2025 року № РЕ-19391516 щодо виплати компенсації за невикористані дні соціальної відпустки на дітей за 2021 - 2025 роки розглянуто у встановленому порядку. Стосовно компенсації за невикористані дні соціальної відпустки на дітей за 2021 - 2022 роки позивач повинен був звертатися до Комунального закладу освіти "Середня загальноосвітня школа №117" Дніпровської міської ради. Стосовно виплати компенсації за невикористані дні соціальної відпустки на дітей за 2022 - 2025 роки - потрібно надати повну інформацію за вказаний період по ОСОБА_7 про використання соціальних відпусток, належним чином оформлені оригінали довідок з печатками установ та інші документи відповідно до чинного законодавства. В разі прийняття позитивного рішення слід надати актуальні банківські реквізити. Зазначено, що у разі виникнення додаткових питань щодо порядку виплат вона може звернутися до фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_12 .
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Статтею 4 Закону України "Про відпустки" установлені такі види відпусток: щорічні відпустки; основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством.
Згідно із частиною 8 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки та соціальні відпустки надаються відповідно до Закону України "Про відпустки". Інші додаткові відпустки надаються їм на підставах та в порядку, визначених відповідними законами України.
У разі якщо Законом України "Про відпустки" або іншими законами України передбачено надання додаткових відпусток без збереження заробітної плати, такі відпустки військовослужбовцям надаються без збереження грошового забезпечення.
Статтею 19 Закону України "Про відпустки" встановлено, що одному з батьків, які мають двох або більше дітей віком до 15 років, або дитину з інвалідністю, або які усиновили дитину, матері (батьку) особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, одинокій матері, батьку дитини або особи з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, який виховує їх без матері (у тому числі у разі тривалого перебування матері в лікувальному закладі), а також особі, яка взяла під опіку дитину або особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи, чи одному із прийомних батьків надається щорічно додаткова оплачувана відпустка тривалістю 10 календарних днів без урахування святкових і неробочих днів (стаття 73 КЗпП України). 
За наявності декількох підстав для надання цієї відпустки її загальна тривалість не може перевищувати 17 календарних днів.
Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (далі - Закон №3543-ХІІ) визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій. 
Мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски. 
Однак, Законом №2011-ХІІ не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження військової служби.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що в особливий період з моменту оголошення мобілізації припиняється надання військовослужбовцям інших видів відпусток, в тому числі додаткової соціальної відпуски.
Законом №2011-XII не встановлено припинення виплати компенсації за невикористані частини додаткової соціальної відпустки, право на яку позивач набув за період проходження ним військової служби.
Водночас, у разі невикористання додаткової соціальної відпуски протягом календарного року, в якому в особи виникає право на таку відпустку, додаткова соціальна відпустка переноситься на інший період.
Тобто, особа не втрачає самого права на надану їй чинним законодавством України соціальну гарантію, яке може бути реалізовано в один із таких двох способів: 1) безпосереднє надання особі відпустки після закінчення особливого періоду, який може тривати невизначений термін; 2) грошова компенсація відпустки особі.
За своєю правовою природою щомісячна додаткова винагорода, передбачена постановою №168, є додатковим видом грошового забезпечення, яку він отримував за останньою штатною посадою перед звільненням, а тому вона входить до складу грошового забезпечення (як розрахункова величина), з якого обчислюється розмір компенсації за невикористані дні оплачуваних відпусток.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджено наказом Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07.06.2018 №260 (далі - Порядок №260).
Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 260 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення, зокрема, включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.
Пунктом 16 розділу І Порядку № 260 передбачено, що виплата додаткових видів грошового забезпечення, не передбачених цим Порядком, здійснюється відповідно до чинного законодавства України.
Пунктами 3, 5 Розділу XXXI Порядку № 260 передбачено, що у рік звільнення військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), звільненим з військової служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, які не використали щорічну основну відпустку або використали частково, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини та виплачується грошове забезпечення у розмірі відповідно до кількості наданих днів відпустки або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Іншим військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються з військової служби, за їх бажанням надається відпустка із наступним виключенням зі списків особового складу військової частини тривалістю, що визначається пропорційно часу, прослуженому в році звільнення за кожен повний місяць служби, та за час такої відпустки виплачується грошове забезпечення або виплачується грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки, в тому числі за минулі роки.
Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які мають право на щорічні додаткові відпустки відповідно до чинного законодавства України, виплачується компенсація за всі календарні дні невикористаної додаткової відпустки, яка надається в повному обсязі або пропорційно часу, прослуженому в році звільнення.
Відповідно до пункту 6 розділу ХХХІ Порядку № 260 розрахунок грошового забезпечення за час надання щорічної основної відпустки з подальшим виключенням зі списків особового складу та грошової компенсації за всі невикористані дні щорічної основної відпустки, а також дні додаткової відпустки здійснюється виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення, які військовослужбовець отримував за останньою займаною штатною посадою. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення місячного розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.
З огляду на встановлені обставини справи та досліджені правові норми, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на компенсацію невикористаної додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена статтею 19 Закону України "Про відпустки".
Щодо доводів відповідача про те, що у спірний період позивач проходив військову службу в іншій військовій частині, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог законодавства, компенсація за невикористану відпустку є складовою остаточного розрахунку, який підлягає виплаті саме у разі припинення проходження військової служби, тобто при звільненні зі служби, а не при переміщенні або переведенні між військовими частинами.
Враховуючи, що позивача звільнено з військової служби саме у ВЧ НОМЕР_1 , саме на цю військову частину покладено обов`язок щодо проведення повного та остаточного розрахунку з позивачем, у тому числі виплати компенсації за невикористані дні відпустки. Перебування позивача на службі в інших військових частинах у попередні періоди не змінює обов`язку здійснення остаточного розрахунку при звільненні тим органом, який оформлює припинення служби.
Отже, зазначені доводи відповідача не спростовують обов`язку ВЧ НОМЕР_1 щодо проведення остаточного розрахунку та не впливають на правомірність заявлених позовних вимог.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку щодо визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена статтею 19 Закону України "Про відпустки", обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена статтею 19 Закону України "Про відпустки" обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.
В силу ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про задоволення позову з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України "Про судовий збір" з відповідача судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, не стягуються. 
На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250, 262 КАС України, суд, 

УХВАЛИВ:

Позовну заяву - задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена ст.19 Закону України "Про відпустки", обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористану додаткову відпустку працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи, як батьку трьох дітей до 15 років за 2023 рік за 10 календарних днів, що передбачена ст.19 Закону України "Про відпустки" обчисливши її суму, виходячи із розміру місячного грошового забезпечення, з урахуванням сум додаткової винагороди передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Судовий збір не стягується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя К.С. Кучма