ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 140/9712/24 пров. № А/857/7356/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Курильця А. Р., Кузьмича С. М., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/9712/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Веселі Бобри» про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії, визнання протиправними та скасування наказів, -
суддя в 1-й інстанції – Каленюк Ж. В.,
дата ухвалення рішення – 20 січня 2025 року,
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів – ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Веселі Бобри», в якому просив визнати незаконними дій ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 щодо затримання та примусового доставлення до приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки (ТЦК та СП), а також дій щодо мобілізації без проведення військово-лікарської комісії та за наявності підстав для відстрочки у зв`язку з бронюванням; визнати протиправною та скасувати постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 про ступінь придатності до військової служби, яка оформлена довідкою від 20 серпня 2024 року; визнати протиправним та скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 серпня 2024 року про призов та відправку у військові частини військовозобов`язаних (резервістів) призваних під час загальної мобілізації в частині призову та направлення для проходження військової служби під час його мобілізації; визнати протиправним та скасувати наказ Військової частини НОМЕР_1 від 21 серпня 2024 року в частині призначення та зарахування його до списків особового складу частини та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби та прийняття рішення про його звільнення від проходження військової служби та виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_7 поновити на обліку військовозобов`язаних та перевести на спеціальний облік у зв`язку з бронюванням (відстрочкою).
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , оформлену довідкою від 20 серпня 2024 року №93/12. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на повторний медичний огляд військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що він перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 та вчасно- 12 липня 2024 року виконав вимоги щодо поновлення військово-облікових даних. Зазначає, що йому не вручалися повістки про необхідність з`явитися до ТЦК та СП чи пройти ВЛК, у розшуку він не перебував. Однак 20 серпня 2024 року невідомі особи у м.Луцьку незаконно та примусово доставили його до ІНФОРМАЦІЯ_5 , при цьому протоколи про адміністративне затримання чи інші документи щодо притягнення до відповідальності не складалися та без проведення ВЛК та перевірки стану здоров`я, його перевели з ІНФОРМАЦІЯ_5 до військової частини НОМЕР_1 . Звертає увагу на те, що йому невідомо, ким саме здійснювалися мобілізаційні заходи - співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_5 чи ІНФОРМАЦІЯ_4 . Із військового квитка він дізнався, що 20 серпня 2024 року його взяли на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 , а 21 серпня 2024 року зняли з обліку у зв`язку з призовом до Збройних Сил України під час мобілізації. У військовому квитку також міститься відмітка про проходження ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вважає, що дії відповідачів щодо примусової мобілізації є незаконними, оскільки порушено порядок призову на військову службу під час мобілізації, так як жодних повісток від районного чи міського ТЦК та СП він не отримував, ВЛК не проходив. Крім того, звертає увагу на те, що він відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову, оскільки був заброньований за ТзОВ «Веселі бобри». Перевірка наявності відстрочки від призову є обов`язком ТЦК та СП. Зазначає, що його зарахування до списків особового складу військової частини є наслідком наказу про мобілізацію, який ґрунтується на довідці про придатність до служби. Оскільки мобілізація відбулася з порушенням закону, а саме: без перевірки стану його здоров`я та попри наявність бронювання, тому наявні усі підстави для визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 серпня 2024 року про його призов у військову частину, скасування наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21 серпня 2024 року в частині призначення та зарахування до списків особового складу частини та приступлення до виконання службових обов`язків за посадою. Крім того, на думку апелянта, належним захистом його прав є зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт про звільнення з військової служби та прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 від проходження військової служби і виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , а також зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 поновити на обліку військовозобов`язаних та перевести на спеціальний облік у зв`язку з бронюванням (відстрочкою). Покликається на постанови судів апеляційної інстанції. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Відповідачі та третя особа своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Розгляд справи в апеляційному порядку здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про розгляд справи у присутності сторін, оскільки відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
В апеляційній скарзі детально та послідовно обґрунтовано свою правову позицію по справі; сторонами не заявлено клопотань щодо долучення до справи і дослідження нових доказів тощо, тому правових підстав для висновку про те, що справу необхідно розглядати в судовому засіданні, колегія суддів не вбачає.
Крім того, Європейський суд з прав людини визнав явно необґрунтованим і тому неприйнятним звернення у справі «Varela Assalino contre le Portugal» (пункт 28, № 64336/01) щодо гарантій публічного судового розгляду. У цій справі заявник просив розглянути його справу в судовому засіданні, однак характер спору не вимагав проведення публічного розгляду. Фактичні обставини справи вже були встановлені, а скарги стосувалися питань права. Європейський суд вказав на те, що відмову у проведенні публічного розгляду не можна вважати необґрунтованою, оскільки під час провадження у справі не виникло ніяких питань, які не можна було вирішити шляхом дослідження письмових доказів.
У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду, є доцільнішим, ніж усні слухання; розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім.
Крім того, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотань про витребування доказів та допит свідків, оскільки судом першої інстанції під час розгляду справи витребувано усі належні докази та надано обгрунтовану відповідь на відсутність підстав для допиту свідків.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином України та він перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 28 вересня 2006 року по 19 серпня 2024 року, а 20 серпня 2024 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ці обставини підтверджуються паспортом громадянина України (а.с.85 том 1), військово-обліковим документом «Резерв+» станом на 12 липня 2024 року (а.с.38 том 1), письмовими поясненнями ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.211 том 1), копією військового квитка серії НОМЕР_2 (а.с.34-37 том 1).
За змістом листа ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 вересня 2024 року №13929 на адвокатський запит представника позивача ОСОБА_1 пройшов позаштатну постійно діючу ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.157 том 1). Таку ж інформацію надано листом відповідача 1 від 20 листопада 2024 року №18147 і на виконання ухвали суду від 07 листопада 2024 року (а.с.206-207 том 1).
У військовому квитку серії НОМЕР_2 наявна відмітка про те, що 20 серпня 2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (а.с.34-37 том 1).
Натомість на адвокатський запит представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_7 листом від 16 вересня 2024 року №9435 повідомив, що не володіє інформацією про проходження ВЛК ОСОБА_1 (а.с.159 том 1).
Також у письмових поясненнях у справі ІНФОРМАЦІЯ_7 на вимоги ухвали суду від 07 листопада 2024 року повідомив, що інформація про оповіщення та проходження ВЛК ОСОБА_1 у нього відсутня, оскільки оповіщення здійснювали представники ІНФОРМАЦІЯ_4 , а медичне обстеження - ВЛК при Волинському обласному мобілізаційному пункті (а.с.211 том 1).
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з основної діяльності) від 20 серпня 2024 року №433-од «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації» призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації, в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і направлені в складі команди № НОМЕР_1 : за ІНФОРМАЦІЯ_8 - солдата ОСОБА_1 (а.с.155 том 1).
21 серпня 2024 року позивач ІНФОРМАЦІЯ_4 знятий з військового обліку військовозобов`язаних (а.с.36 том 1).
Пунктом 1.16 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21 серпня 2024 року №150 солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період ІНФОРМАЦІЯ_8 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2024 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію», призначено на посаду номера обслуги 1 зенітно-ракетного відділення 1 зенітно-ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї; з 21 серпня 2024 року зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення і вважається, що він справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків (підстава – поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №12552) (а.с.132 том 1).
22 серпня 2024 року за результатами розгляду звернення ТзОВ «Веселі бобри» від 20 серпня 2024 року №427 до Чернігівської обласної військової адміністрації про перебронювання та бронювання військовозобов`язаних працівників підприємства на період мобілізації та на воєнний час (а.с.28-29 том 1) у застосунку «Дія» за заявою №20240822-152899 відображено результат бронювання ОСОБА_1 до 29 травня 2025 року (а.с.33 том 1).
10 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся із рапортом до командира Військової частини НОМЕР_1 (а.с.90-91 том 1) про звільнення з військової служби з тих підстав, що мобілізація (призов на військову службу) відбулася без з`ясування стану здоров`я та за наявності бронювання (відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації).
Листом від 05 жовтня 2024 року №3975 ОСОБА_1 повідомлено, що рапорт від 10 вересня 2024 року, адресований командиру Військової частини НОМЕР_1 , поданий без дотримання порядку підпорядкованості командиру військової частини; не поданий по команді рапорт не розглянутий безпосереднім командиром, тому на ньому відсутня відповідна резолюція; також у рапорті не вказано правову підставу звільнення з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та з наведених підстав рапорт не може бути задоволений (а.с.133 том 1).
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на спростування доводів позивача про довільне проставлення результатів у картці обстеження та медичного огляду без проведення лабораторних та інструментальних досліджень, які є обов`язковими перед проведенням медичного огляду лікарями, що свідчить про те, що оформлена довідкою від 20 серпня 2024 року №93/12 постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (Волинський обласний мобілізаційний пункт) (так вказано у довідці) за результатами медичного огляду позивача на предмет придатності до військової служби, яке проведено формально, без дотримання встановленої процедури не може вважатися правомірною, а позивача позбавлено можливості ознайомитися з результатами обстеження та медичного огляду, надати повну інформацію про стан свого здоров`я та оскаржити рішення до вищої ВЛК, а тому ця постанова підлягає скасуванню та з метою належного захисту прав позивача суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (у складі команди якої позивач проходить військову службу за призовом під час мобілізації) направити позивача на повторний медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби, що, на думку суду, буде справедливим та пропорційним (з урахуванням балансу публічних інтересів щодо захисту Вітчизни та прав позивача) для вирішення цього спору, адже у разі визнання позивача непридатним до військової служби, він підлягатиме звільненню з військової служби. Щодо визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і направлені в складі команди № НОМЕР_1 : за ІНФОРМАЦІЯ_8 - солдат ОСОБА_1 (підпункт 1.4.1 пункту 1.4 наказу), то у задоволенні такої вимоги відмовлено, оскільки Наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування та він вичерпав свою дію після зарахування позивача до особового складу військової частини та з цього часу правовідносини проходження військової служби регулюються Законом №2232-ХІІ та Положенням №1153/2008. Крім того, командир Військової частини НОМЕР_1 не мав права не зарахувати позивача до особового складу частини, оскільки йому були надані усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки), що є беззаперечною правовою підставою для видання ним наказу від 21 серпня 2024 року №150 про зарахування позивача до списків особового складу та призначення на посаду, зарахування на всі види грошового забезпечення, який прийнятий у порядку, визначеному пунктом 12 Положення №1153/2008, пункту 14 розділу ІІ Інструкції №280 та за наявності правових підстав для прийняття такого наказу та свідчить про відсутність підстав для скасування спірного наказу. Щодо позовної вимоги про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та звільнення його як військовослужбовця зі списків особового складу частини, то у задоволенні такої вимоги також відмовлено, оскільки рапорт позивача від 10 вересня 2024 року не містить визначених пунктом 2 частини третьої статті 26 Закону №2232-XII підстав для його задоволення командиром Військової частини НОМЕР_1 на момент його розгляду. Крім того, судом відмовлено у задоволенні позовної вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 поновити на обліку військовозобов`язаних та перевести на спеціальний військовий облік у зв`язку із бронюванням, як передчасної.
Даючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно з ч.1-3 ст.1 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу” (далі – Закон №2262-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина 7 статті 1 Закону №2232-XII).
За змістом ч.9 ст.1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ч.1-3, 6 ст.2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Видом військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно зі ст.27 Закону №2232-XII у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.
За змістом ч.1, 2 ст.35 Закону №2232-XII на загальному військовому обліку перебувають резервісти, а також військовозобов`язані, які не заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і закладами освіти незалежно від підпорядкування і форми власності на період мобілізації та на воєнний час. На спеціальному військовому обліку перебувають військовозобов`язані, заброньовані за центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями на період мобілізації та на воєнний час.
Стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" від 12.05.2015 за №389-VІІІ (далі - Закон №389) передбачає, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до п.1, 4 Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 оголошена загальна мобілізація.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 за №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і наразі також триває.
Згідно з ч.1 ст.39 Закону №2232-XII на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації здійснюється для доукомплектування військових посад, передбачених штатами воєнного часу, у терміни, визначені мобілізаційними планами Збройних Сил України та інших військових формувань.
За змістом ч.5 ст.22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Ч.1 ст.23 Закону №3543-XII визначено коло осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації. До них належать військовозобов`язані, заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку (пункт 1).
З системного аналізу наведених вище правових норм можна дійти висновку про те, що захист Вітчизни є конституційним обов`язком громадян України. ТЦК та СП забезпечують призов громадян (резервістів та військовозобов`язаних, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації на військову службу під час мобілізації).
Відповідно до п.3,9 Порядку бронювання військовозобов`язаних під час воєнного стану, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 2023 року №76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 05 червня 2024 року №650, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок №76) керівники органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій відповідають за включення військовозобов`язаних працівників до списків, а також за відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам. Підприємства, установи та організації, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, банки та інші установи, державне регулювання діяльності яких здійснюється Національним банком, подають список центральному органу виконавчої влади або Національному банку, або відповідній обласній, Київській та Севастопольській міській держадміністрації (військовій адміністрації у разі її утворення), який прийняв рішення про визначення таких підприємств, установ та організацій критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.
Список подається в електронній формі засобами Порталу Дія (у разі наявності технічної можливості) відповідно до Порядку бронювання засобами Єдиного державного вебпорталу або у паперовій та/або електронній формі за формою згідно з додатком 1 разом з відповідним обґрунтуванням та довідкою про кількість військовозобов`язаних за формою згідно з додатком 2.
Згідно з п.10-12 Порядку №76 з метою погодження списки, подані в паперовій та/або в електронній формі, крім поданих засобами Порталу Дія відповідно до пунктів 4-9 цього Порядку, розглядаються щодо повноти заповнення та наявності обґрунтувань Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони) у строк не більш як 10 робочих днів з дня їх отримання. За результатами перевірки списків, поданих відповідно до пункту 10 цього Порядку, щодо повноти їх заповнення, наявності обґрунтувань та погодження Міноборони (СБУ, Службою зовнішньої розвідки, розвідувальним органом Міноборони) Мінекономіки приймає у строк не більш як п`ять робочих днів з дня отримання зазначених списків рішення про бронювання військовозобов`язаних.
Центральний орган виконавчої влади, який забезпечує формування та/або реалізує державну політику у відповідній сфері, або обласна, Київська та Севастопольська міська держадміністрація (військова адміністрація у разі її утворення), або МЗС, Мінреінтеграції, Секретаріат Кабінету Міністрів України, органи, які здійснюють управління державним майном, що забезпечує діяльність відповідно Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України, проводять перевірку повноти заповнення списку, наявності наданого до нього обґрунтування, дотримання вимог щодо кількості військовозобов`язаних, які підлягають бронюванню, та подають його у строк не більш як п`ять робочих днів з дня отримання списку до Міноборони (СБУ, Служби зовнішньої розвідки, розвідувального органу Міноборони) для погодження.
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) подає погоджені відповідно до абзацу першого цього пункту списки до Мінекономіки.
З метою оформлення військовозобов`язаним відстрочки Мінекономіки надсилає рішення про бронювання військовозобов`язаних органам державної влади, іншим державним органам, якими подано списки, а також Міноборони (СБУ, Службі зовнішньої розвідки, розвідувальному органу Міноборони).
Міноборони (СБУ, Служба зовнішньої розвідки, розвідувальний орган Міноборони) у триденний строк доводить зазначене рішення до відома відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (відповідного підрозділу Центрального управління та/або регіональних органів СБУ, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідного підрозділу розвідувального органу Міноборони).
Орган державної влади, інший державний орган, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа та організація видають військовозобов`язаному витяг із зазначеного рішення за формою згідно з додатком 3.
Витяг, засвідчений підписом керівника та скріплений печаткою (у разі її наявності) відповідного органу державної влади, іншого державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи чи організації, є документом, що підтверджує надання військовозобов`язаному відстрочки.
Органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації у п`ятиденний строк з дня видачі витягу військовозобов`язаному надсилають територіальному центру комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідному підрозділу Центрального управління та/або регіональному органу СБУ, відповідному підрозділу Служби зовнішньої розвідки, відповідному підрозділу розвідувального органу Міноборони), повідомлення про бронювання військовозобов`язаного за формою згідно з додатком 5 для зарахування його на спеціальний військовий облік.
Територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якому військовозобов`язаний перебуває на військовому обліку (відповідний підрозділ Центрального управління та/або регіональний орган СБУ, відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки, відповідний підрозділ розвідувального органу Міноборони), на підставі рішення про бронювання військовозобов`язаних зараховує у строк не більш як п`ять робочих днів з дня його отримання такого військовозобов`язаного на спеціальний військовий облік із внесенням відомостей про надану відстрочку в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на загальному військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 з 28 вересня 2006 року по 19 серпня 2024 року, а 20 серпня 2024 року взятий на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.34 зворот).
При цьому, зі змісту копії наказу ТзОВ «Веселі бобри» від 19 серпня 2024 року №19 про відрядження менеджера (управителя) з логістики ОСОБА_1 з 20 по 23 серпня 2024 року (а.с.39 том 1), встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах із зазначеним підприємством, якому відповідно до розпорядження Чернігівської обласної військової адміністрації від 29 травня 2025 року №391 підтверджено статус критично важливих підприємств для функціонування економіки та забезпечення діяльності населення в особливий період (а.с.32 том 1).
Зі змісту листа від 20 серпня 2024 року №427 вбачається, що ТзОВ «Веселі бобри» звернулося з пропозицією до Чернігівської обласної військової адміністрації про додаткове бронювання працівників підприємства; у списках таких працівників значиться і ОСОБА_1 (а.с.28-29 том 1).
Рішення про бронювання у встановленому порядку прийняте 22 серпня 2024 року та результат за заявою №20240822-152899 відображено засобами Порталу Дія (а.с.33 том 1).
Отже, з наведених вище обставин встановлено, що станом на 20 серпня 2024 року позивач не мав відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до пункту 1 частини першої статті 23 Закону №3543-XII, та він правомірно перебував на загальному військовому обліку.
Крім того, відповідальність за включення військовозобов`язаних працівників до списків, а також за відповідність облікових даних військовозобов`язаних, зазначених у списку, їх військово-обліковим документам, покладається на керівників підприємств (роботодавців), при цьому заява ТзОВ «Веселі бобри» про бронювання позивача за підприємством (зареєстрована 22 серпня 2024 року №20240822-152899) прийнята до розгляду і розглянута вже після того, як позивач наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (з основної діяльності) від 20 серпня 2024 року №433-од призваний та відправлений для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період у складі команди № НОМЕР_1 . 
Матеріалами справи також стверджується, що ОСОБА_1 у зв`язку із мобілізацією знятий з військового обліку військовозобов`язаних 21 серпня 2024 року, що підтверджується відміткою у військовому квитку останнього.
З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність на час призову на військову службу- 20 серпня 2024 року підстав для звільнення ОСОБА_1 від призову для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період.
За змістом п.6 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період №560 (в редакції, чинній станом на 20 серпня 2024 року; далі – Порядок №560) призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюється у строки та в обсягах, визначених мобілізаційними планами, мобілізаційними директивами (розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил або Генерального штабу Збройних Сил.
Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає: оповіщення резервістів та військовозобов`язаних про виклик до районного (об`єднаного районного) територіального центру комплектування та соціальної підтримки чи його відділу, міського (районного у містах, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів України; прибуття резервістів та військовозобов`язаних до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу СБУ або відповідного підрозділу розвідувальних органів, уточнення своїх персональних даних, внесення відповідних змін у військово-облікові документи та до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів; проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби; перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації; відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.
Пунктом 15 Порядку №560 передбачено, що керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та ІНФОРМАЦІЯ_9 з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, з-поміж іншого, організовують проведення уповноваженими представниками районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки перевірок в осіб чоловічої статі віком від 18 до 60 років військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі); здійснюють оповіщення резервістів та військовозобов`язаних у складі груп оповіщення, до складу яких залучаються представники структурних підрозділів районних, міських держадміністрацій (військових адміністрацій), виконавчих органів міських, селищних, сільських рад, підприємств, установ, організацій, представники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки і поліцейські; здійснюють оформлення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Оповіщення резервістів та військовозобов`язаних може здійснюватися представниками районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки окремо від груп оповіщення.
Відповідно до п.51 Порядку №560 перевірка військово-облікового документа (військово-облікового документа в електронній формі) у громадян чоловічої статі віком від 18 до 60 років може здійснюватися, зокрема, за місцем проживання, роботи, навчання, у громадських місцях, громадських будинках та спорудах, місцях масового скупчення людей, на пунктах пропуску (блок-постах) - уповноваженими представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або поліцейськими.
Згідно з п.54 Порядку №560 у разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. №1487 (Офіційний вісник України, 2023 р., №5, ст. 409), або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному (крім резервістів та військовозобов`язаних СБУ та розвідувальних органів) прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Із зазначеною метою громадянину оформляється та вручається повістка.
У разі відмови резервіста або військовозобов`язаного від отримання повістки представником, який уповноважений вручати повістки, складається акт відмови від отримання повістки, який підписується не менш як двома членами групи оповіщення. Акт відмови від отримання повістки оголошується громадянину.
Акт відмови від отримання повістки реєструється в районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.
У разі відмови прослідувати до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки поліцейський, який входить до складу групи оповіщення, проводить адміністративне затримання та доставлення громадянина до такого центру на підставі статей 261 і 262 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом абз.12 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебував на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується військово-обліковим документом, сформованим у системі «Резерв+» станом на 12 липня 2024 року (а.с.38 том 1).
ОСОБА_1 стверджує про затримання невідомими особами у місті Луцьку 20 серпня 2024 року без законних на те підстав та з цього приводу подані відповідні заяви про вчинення кримінального праворушення.
Так, у заявах (повідомленнях) ОСОБА_2 (дружини позивача) та представника позивача від 23 серпня 2024 року, адресованих Луцькому районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, ІНФОРМАЦІЯ_10 , Волинській обласній прокуратурі, про вчинення кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено, що посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_5 доставили позивача до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_11 , при цьому, повістки, направлення на ВЛК ОСОБА_1 не вручалися, протоколи про адміністративне затримання не складалися, а представники ІНФОРМАЦІЯ_5 здійснювали на нього тиск і погрожували кримінальною відповідальністю; вказані дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_5 мають ознаки вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у викраденні особи, незаконному затриманні, порушення порядку мобілізації (а.с.40-43 том 1).
Крім того, представником позивача 28 серпня 2024 року скеровано заяви подібного змісту до ІНФОРМАЦІЯ_12 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , Головного управління служби правопорядку Збройних Сил України, Офісу Генерального прокурора, Державного бюро розслідувань, Волинської обласної прокуратури (а.с.44-49 том 1).
Матеріалами справи також стверджується, що ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 вересня 2024 року у справі №161/17475/24 зобов`язано начальника слідчого управління Головного управління поліції у Волинській області організувати внесення відомостей по заяві ОСОБА_1 від 21 серпня 2024 року про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування; ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 26 вересня 2024 року у справі №463/8953/24 зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, вчинити дії щодо внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням ОСОБА_3 - представника ОСОБА_1 (а.с.148-149 том 1).
Як правильно досліджено судом першої інстанції, відповідачами не надано суду доказів вручення позивачу повісток, як і складення акту відмови від отримання повісток (для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів). 
При цьому, зі змісту письмових пояснень ІНФОРМАЦІЯ_5 від 10 грудня 2024 року №13184 (а.с.211 том 1) вбачається, що оповіщення позивача здійснювалося представниками ІНФОРМАЦІЯ_14 .
Колегія суддів зазначає, що враховуючи на подання заяв про вчинення кримінального правопорушення працівниками ТЦК та СП щодо примусового затримання ОСОБА_1 без законних підстав, перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, перевірка цих дій повинна здійснюватися у межах кримінального провадження.
Крім того, на час розгляду справи відсутні належні та допустимі докази того, що позивача було незаконно й проти його волі доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Крім того, рішення за поданими заявами щодо можливого перевищення відповідачами своїх повноважень та інших дій, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення, не ухвалено. Отже, зазначені обставини на час прийняття рішення у цій справі залишаються недоведеними у порядку, визначеному кримінальним законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період шляхом прийняття наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од, якому передувало прийняття 20 серпня 2024 року постанови ВЛК про придатність позивача до військової служби, тому саме рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягають оцінці на предмет їх правомірності як таких, а не дії щодо оповіщення та направлення на медичний огляд, призов на військову службу.
Пунктом 3 Порядку №560 передбачено, що призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Відповідно до п.81 Порядку №560 призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період здійснюють: резервістів та військовозобов`язаних - районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Призов громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період оформляється наказом керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, командира військової частини, керівника розвідувального органу або визначеного ним керівника відповідного підрозділу, керівника Центрального управління або регіонального органу СБУ.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що сама по собі подія призову на військову службу під час мобілізації в особливий період позивача, який перебував на загальному обліку військовозобов`язаних у запасі в ІНФОРМАЦІЯ_6 , не може бути підставою для визнання наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 21 серпня 2024 року №433-од протиправним.
Разом з тим, згідно з п.69,74 - 77 Порядку №560 особи, які не проходили медичний огляд або в яких закінчився строк дії рішення (постанови) про придатність до військової служби, направляються на військово-лікарську комісію.
Резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11.
Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.
Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.
Документально оформлені результати проходження резервістом або військовозобов`язаним медичного огляду військово-лікарської комісії доставляються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж протягом наступного дня після винесення рішення (постанови) про придатність резервіста або військовозобов`язаного до військової служби.
Рішення (постанову) військово-лікарської комісії щодо придатності резервіста або військовозобов`язаного до проходження військової служби під час мобілізації вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше ніж протягом наступного дня з дня надходження відповідного рішення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що оформленню наказу про призов військовозобов`язаних та резервістів про призов на військову службу під час мобілізації на особливий період передує визначення їх придатності до військової служби за результатами медичного огляду ВЛК.
Згідно з ч.1 ст.22 Закону №3543-XII якою визначено, що громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.
Отже під час здійснення заходів, направлених на виконання вимог Указу Президента щодо проведення загальної мобілізації та організації призову військовозобов`язаних громадян на військову службу під час мобілізації в особливий період, ТЦК та СП наділені повноваженнями проводити медичний огляд військовозобов`язаних для визначення їх придатності до військової служби. Так само і військовозобов`язані громадяни відповідно до вимог законодавства зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) ТЦК та СП.
При цьому, порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, передбачені виключні обмеження щодо направлення на медичний огляд лише стосовно осіб, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання відстрочки - до прийняття щодо них рішення відповідною комісією (пункт 63 Порядку №560); які прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних) - вони викликаються на медичний огляд повісткою (пункт 69 Порядку №560).
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (Положення №402, в редакції, чинній станом на 20 серпня 2024 року).
За змістом п.1.3 глави 1 розділу І Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України№402 (далі-Положення №402, в редакції, чинній станом на 20 серпня 2024 року) основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема, добір громадян України, придатних за станом здоров`я до військової служби, для укомплектування Збройних Сил України.
Відповідно до п.2.1 глави 2 розділу І Положення №402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з пп.2.5.1 - 2.5.3, 2.5.9, 2.5.11 п.2.5 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК ТЦК та СП належать до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК).
Позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК призначаються у складі голови, заступника голови (може призначатись один з членів комісії), членів комісії (не менше ніж три лікарі) і секретаря з числа фахівців з медичною освітою. До складу ВЛК можуть призначатися лікарі інших спеціальностей.
До складу ВЛК (ЛЛК) ТЦК та СП входять медичні працівники закладу охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, визначеного рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (голови обласної, Київської міської військових адміністрацій, а також районних військових адміністрацій та військових адміністрацій населених пунктів), за погодженням з головою відповідної штатної ВЛК регіону.
Позаштатні ВЛК здійснюють службове листування через діловодство закладів охорони здоров`я (установ), військових частин, при яких ці комісії утворені. Документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.
Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 , оскаржуючи дії (рішення) щодо призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, одночасно оскаржує оформлену довідкою від 20 серпня 2024 року постанову ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 , якою він визнаний придатним для проходження військової служби, покликаючись на те, що фактично медичний огляд не проходив, лабораторні та інструментальні дослідження перед оглядом лікарями не проводилося, із його результатами він не ознайомлений та був позбавлений можливості надати на ВЛК медичну документацію щодо свого стану здоров`я, оскаржити постанову ВЛК (не була надана) до вищої ВЛК, а про саму постанову дізнався лише з військового квитка.
Як зазначено више, у військовому квитку серії НОМЕР_2 наявна відмітка про те, що 20 серпня 2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби (а.с.34-37 том 1).
Крім того, листом ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13 вересня 2024 року №133929 та письмовими поясненнями від 20 листопада 2024 року №18147 на виконання вимог ухвали суду від 07 листопада 2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 пройшов позаштатну постійно діючу ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.157, 206-207 том 1).
Як вбачається з матеріалів справи, до письмових пояснень ІНФОРМАЦІЯ_5 , які були надані у справі на вимоги ухвали суду від 07 листопада 2024 року (а.с.211 том 1), долучено копію оформленої довідкою від 20 серпня 2024 року №93/12 постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (Волинський обласний мобілізаційний пункт) (а.с.214 том 1). При цьому, відповідач стверджував про проходження ОСОБА_1 медичного огляду ВЛК при Волинському обласному мобілізаційному пункті та суду надано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 від 02 травня 2024 року №81-агд «Про створення та організацію роботи позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії «Обласного об`єднаного центру (пункту) мобілізації» при обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки» (а.с.215 том 1). Зазначеним наказом створено при « ІНФОРМАЦІЯ_15 (пункті) мобілізації» на базі ІНФОРМАЦІЯ_16 позаштатну постійно діючу військово-лікарську комісію (в основному та резервному складі) для медичного огляду кандидатів на військову службу.
За змістом пп.2.8.1 п.2.8 глави 2 розділу I Положення №402 ВЛК ТЦК та СП створюється при районному (міському) ТЦК та СП. Для керівництва і контролю за діяльністю цих комісій при ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя створюються відповідно Кримська республіканська, обласні, Київська міська та Севастопольська міська ВЛК.
Відповідно до пп.2.8.4 п.2.8 глави 2 розділу I Положення №402 на ВЛК районного (міського) ТЦК та СП покладається огляд громадян відповідно до пункту 1.2 глави 1 розділу I, пункту 1.4 глави 1 розділу II цього Положення. Рішенням ВЛК регіону на ВЛК ТЦК та СП покладається огляд інших громадян.
ІНФОРМАЦІЯ_7 не надано суду організаційно-розпорядчі документи про створення та затвердження складу ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_17 мобілізаційний пункт), якою прийнята постанова, оформлена довідкою від 20 серпня 2024 року №93/12 (голова комісії – Супрунець Б.О., секретар – Муравська Н.В.). 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на довідці наявна печатка саме ІНФОРМАЦІЯ_5 , що свідчить про те, що саме медична комісія ІНФОРМАЦІЯ_5 приймала спірну постанову стосовно позивача, про що внесено запис і до військового квитка.
Згідно з п.3.1 глави 3 розділу II Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням керівників ТЦК та СП, ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 на збірних пунктах районних (міських) ТЦК та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я комунальної або державної форми власності лікарями, які включаються до складу ВЛК ТЦК та СП.
Разом з тим, матеріалами справи стверджується, що направлення ОСОБА_1 на ВЛК для проходження медичного огляду; витяг з журналу реєстрації направлень на ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 матеріали справи не містять, та судом таких не здобуто (витребовувалися ухвалами суду від 18 вересня 2024 року та від 07 листопада 2024 року). 
Крім того, ухвалою суду від 07 січня 2025 року відповідачу встановлено строк для надання додаткових пояснень та їх документального підтвердження з питання, яке виникло під час розгляду справи - щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду ВЛК в контексті наданих письмових пояснень та доданих документів, які мають невідповідності (а.с.48-49 том 2). Додаткові пояснення суду не надійшли.
Так, визначена пунктами 3.2, 3.4, 3.5 глави 3 розділу II Положення №402 процедура медичного огляду під час дії правового режиму воєнного стану передбачає, що кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту «В» (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту «С» (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями.
Направлення для проведення вказаних лабораторних та інструментальних досліджень може здійснюватися лікарями із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, які залучаються для проведення медичного огляду військовозобов`язаних.
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний прибуває на медичний огляд ВЛК з результатами рентгенологічного обстеження органів грудної клітки.
ЕКГ виконується після 40-річного віку та за наявності медичних показань. Інші лабораторні та інструментальні дослідження виконуються за показанням.
До початку проведення медичного огляду ТЦК та СП отримує дані від органів соціального забезпечення щодо осіб з інвалідністю.
Військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року №110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за №661/20974 (далі - форма №025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Зазначені документи, а на офіцерів і прапорщиків (мічманів) запасу також особові справи ТЦК та СП до початку огляду подає для вивчення у ВЛК.
За змістом п.3.8 глави 3 розділу II Положення №402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Копія довідки ВЛК з підписом про ознайомлення та датою видається особі, яка пройшла медичний огляд.
Пункт 22.1 глави 22 розділу II Положення №402 передбачає, що дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК). Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: в) в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.
Відповідно до п.22.3 глави 22 розділу II Положення №402 постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі.
Згідно з п.22.7 глави 22 розділу II Положення №402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
За змістом п.3.3 глави 3 розділу I Положення №402 скарги на дії (бездіяльність) чи постанови позаштатних ВЛК подаються до штатних ВЛК згідно з адміністративно-територіальними зонами відповідальності, наведеними у додатку 2 до наказу Міністерства оборони України від 16 листопада 2016 року №608 «Про затвердження адміністративно-територіальних зон відповідальності закладів охорони здоров`я Збройних Сил України за організацію медичного забезпечення». Штатні ВЛК перевіряють відповідність прийнятих позаштатними ВЛК постанов встановленому діагнозу та вимогам цього Положення, на підставі доданих до звернення оригіналів медичних документів або належним чином завірених їх копій, а також наявних медичних записів та висновків у відповідних реєстрах електронної системи охорони здоров`я. Скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_11 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК.
Так, колегія суддів зазначає, що, незважаючи на вжиті судом першої інстанції заходи, відповідачі не надали документів, які б підтверджували дотримання порядку направлення ТЦК та СП на медичний огляд позивача, а також процедури проведення такого огляду позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 з прийняттям постанови, оформленої довідкою від 20 серпня 2024 року №92/13 (на якій наявна печатка ІНФОРМАЦІЯ_5 ).
Як вбачається зі змісту довідки від 20 серпня 2024 року №93/12 та картки обстеження та медичного огляду від 20 серпня 2024 року №2073 ОСОБА_1 за результатами обстеження та медичного огляду визнаний військо-лікарською комісією придатним для проходження військової служби (діагноз та постанова ВЛК: здоровий; на підставі графи II Розкладу хвороб придатний до військової служби) (а.с.213, 214 том 1).
Разом з тим, апелянта покликається на наявність у нього ряду захворювань, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями окремих сторінок медичної документації (а.с.87-89 том 1).
При цьому, колегія суддів враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18 та зазначає, що в межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі. Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу. Отже при розгляді позову щодо оскарження рішення лікарських комісій, суди вправі перевіряти законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку (самостійно не оцінюючи медичну частину висновків).
Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно досліджено матеріали справи та встановлено, що в картці обстеження та медичного огляду від 20 серпня 2024 року №2073 відсутній підпис ОСОБА_1 в рядку 10, яким вимагається особисте підтвердження про надання інформації щодо стану здоров`я у повному обсязі; у довідці від 20 серпня 2024 року №93/12 також відсутній підпис про ознайомлення ОСОБА_1 з постановою ВЛК, що свідчить про те, що такі не надавалися позивачу для ознайомлення та можливості оскарження в порядку пункту 3.3 глави 3 розділу I Положення №402. Таким чином, позивача позбавлено можливості надати медичну документацію щодо стану свого здоров`я. 
Крім того, із заповненої картки обстеження та медичного огляду позивача вбачається, що в ній відсутні дата та підпис лікаря про проведення рентгенологічного обстеження органів грудної клітки; відомості про визначення групи крові та резус-належність, при цьому, за змістом пункту 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402 проведення таких досліджень має передувати медичному огляду, тобто є обов`язковим.
Відповідачами не надано належних та допустимих доказів на спростування вищевказаних доводів позивача про довільне проставлення результатів у картці обстеження та медичного огляду без проведення лабораторних та інструментальних досліджень, які є обов`язковими перед проведенням медичного огляду лікарями, що свідчить про те, що оформлена довідкою від 20 серпня 2024 року №93/12 постанова ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_6 (Волинський обласний мобілізаційний пункт) (так вказано у довідці) за результатами медичного огляду позивача на предмет придатності до військової служби прийнята передчасно, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.
Даючи правову оцінку правомірності відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од в частині призову та направлення для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період військовозобов`язаних відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані і направлені в складі команди № НОМЕР_1 : за ІНФОРМАЦІЯ_8 - солдат ОСОБА_1 (підпункт 1.4.1 пункту 1.4 наказу), то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому вичерпуються їх реалізацією.
Верховний Суд у питаннях скасування актів індивідуальної дії разового застосування, який вичерпав свою дію фактом його виконання, неодноразово висловлював правову позицію, відповідно до якої такий акт не може бути скасованим після його виконання через порушення гарантій стабільності суспільних відносин та принципу правової визначеності.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації є актом індивідуальної дії, тобто актом одноразового застосування та він вичерпав свою дію після зарахування позивача до особового складу військової частини. З цього часу правовідносини проходження військової служби регулюються Законом №2232-ХІІ та Положенням №1153/2008.
Згідно з п.4,5 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008) громадяни, які вступили на військову службу за контрактом або за призовом, складають Військову присягу на вірність Українському народу в порядку, визначеному Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України. Громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України (далі - військовослужбовці).
За змістом п.4 ч.1,3 ст.24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального та фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків та інше.
Таким чином, скасування наказу про призов не відновить початковий стан і не призведе до захисту прав та інтересів позивача, про які він просить у позові, адже наказ вже реалізований та позивач був зарахований до військової частини, приступив до виконання службових обов`язків за посадою, що вказує на стабільність та визначеність правовідносин.
Пункт 12 Положення №1153/2008 передбачає, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.
Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.
Відповідно до п.1, 3 розділу XII Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція №280) облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.
Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.
Згідно з п.14 розділу ІІ Інструкції №280 зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини. Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.
Колегія суддів зазначає, що організація обліку та призову громадян на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період покладена на ТЦК та СП, разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині військової частини. Таке зарахування здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від ТЦК та СП, а в разі переміщення військовослужбовця до нового місця служби – на підставі іменних списків або припису, виданих військовою частиною звідки вибув військовослужбовець.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_8 , від 20 серпня 2024 року №12552 солдат ОСОБА_1 відправлений у складі команди № НОМЕР_1 , що слугувало підставою для прийняття командиром Військової частини НОМЕР_1 наказу від 21 серпня 2024 року №150 (а.с.132 том 1) про зарахування позивача до особового складу, призначення на посаду номера обслуги 1 зенітно-ракетного відділення 1 зенітно-ракетного взводу зенітної ракетно-артилерійської батареї), зарахування на всі види забезпечення (пункт 1.16).
Таким чином, з врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням наведених вище положень командир Військової частини НОМЕР_1 не мав права не зарахувати позивача до особового складу частини, адже йому були надані усі передбачені чинним законодавством документи (іменні списки), що є беззаперечною правовою підставою для видання ним наказу від 21 серпня 2024 року №150 в частині, що стосується позивача, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 серпня 2024 року №433-од після його реалізації, як і наказу Військової частини НОМЕР_1 від 21 серпня 2024 року №150 про зарахування позивача до списків особового складу та призначення на посаду, зарахування на всі види грошового забезпечення, який прийнятий у порядку, визначеному пунктом 12 Положення №1153/2008, пункту 14 розділу ІІ Інструкції №280 та за наявності правових підстав для прийняття такого наказу.
Колегія суддів наголошує, що з 20 серпня 2024 року припинились правовідносини щодо призову позивача на військову службу.
Колегія суддів також звертає увагу, що військова служба з моменту її початку покладає на її учасників (військовослужбовця та держави) велике коло взаємних прав та обов`язків матеріального, фінансового забезпечення військовослужбовця, його соціального захисту, виконання ним безпосередньо покладених на нього службових обов`язків.
За змістом п.7 Положення №1153/2008 військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.
Так, п.2 ч.3 ст.26 Закону №2232-XII визначені підстави звільнення з військової служби під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, серед яких: а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі; б) за станом здоров`я: на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби або про тимчасову непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі або обмеження волі; г) через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); д) у зв`язку із звільненням з полону (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу); е) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів - у разі неможливості їх використання на службі (для осіб вищого офіцерського складу); з) у зв`язку із призначенням (обранням) на посаду або перебуванням на посаді судді, судді Конституційного Суду України, члена Вищої ради правосуддя, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, керівника служби дисциплінарних інспекторів Вищої ради правосуддя, його заступника, дисциплінарного інспектора Вищої ради правосуддя.
Відповідно до абз.2 п.225 Положення №1153/2008 звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 2 частини четвертої, пунктом 3 частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону №2232-XII у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них.
Згідно з п.233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 10 вересня 2024 року подав рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби (а.с.90-91 том 1), однак відповідно листа від 05 жовтня 2024 року №3975 роз`яснено ОСОБА_1 (а.с.133 том 1) такий рапорт не розглянутий його командиром, оскільки такий поданий не по команді, не містить визначених пунктом 2 частини третьої статті 26 Закону №2232-XII підстав для його задоволення командиром Військової частини НОМЕР_1 на момент його розгляду. 
Колегія судідв зазначає, що з моменту набуття особою статусу військовослужбовця, під час воєнного стану звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, можливе лише за наявності підстав, передбачених ст.26 Закону №2232-XII.
Отже, наведені вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення з військової служби та звільнення його як військовослужбовця зі списків особового складу частини, а відтак і позовної вимоги про зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_5 поновити його на обліку військовозобов`язаних та перевести на спеціальний військовий облік у зв`язку із бронюванням.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що матеріали справи не містять належних доказів проведення повного медичного огляду позивача; постанова ВЛК від 20 серпня 2024 року №93/12 винесена формально, без обов`язкових лабораторних та інструментальних досліджень, що позбавило позивача можливості ознайомитися з результатами, надати інформацію про стан здоров`я та оскаржити рішення, тому така є неправомірною і підлягає скасуванню та з метою захисту прав позивача правильно зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 направити ОСОБА_1 на повторний медичний огляд для визначення придатності до військової служби. Разом з тим, наказ ІНФОРМАЦІЯ_4 №433-од від 20 серпня 2024 року та наказ командира Військової частини НОМЕР_1 №150 від 21 серпня 2024 року про зарахуванням позивача до списків особового складу частини є актами індивідуальної дії і вичерпали свою дію після зарахування позивача до особового складу, що свідчить про відсутність підстав для їх скасування. Крім того, судом першої інстанції правильно відмовлено у вимозі щодо повторного розгляду рапорту про звільнення, оскільки такий не містив законних підстав, передбачених ст.26 Закону №2232-XII та, як наслідок, у похідній вимозі про поновлення позивача на військовому обліку і переведенні його на спеціальний облік у зв`язку з бронюванням, як передчасної.
Колегія суддів не приймає до уваги покликання апелянта на постанови апеляційних адміністративних судів, оскільки докази у кожній справі оцінюються на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи та постанови суду апеляційної інстанції не є обов`язковими для застосування.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимоги у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 20 січня 2025 року у справі №140/9712/24 – без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 06 липня 2026 року.