18.05.26
Справа №521/5603/25
Провадження № 2/521/472/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі
судді – Роїк Д.Я.,
за участю секретаря судового засідання – Каліній П.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Одеської міської ради (уповноважена особа – директор Юридичного департаменту Одеської міської ради Поповська Інна Петрівна) до ОСОБА_1 , третя особа Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ:

Одеська міська рада в особі уповноваженої особи директора Юридичного департаменту Одеської міської ради Поповської І.П. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою. В обгрунтування позовних вимог посилаючись на те, що ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування цією земельною ділянкою, та зобов`язаний повернути ці кошти органу місцевого самоврядування на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України. Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 
та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_1 належать нежилі будівлі, загальною площею 898,2 кв.м., розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 988148951101.Зазначене нерухоме майно розташовано на земельній ділянці комунальної власності за кадастровим номером: 5110137300:15:013:0004, загальною площею 0,7789 га, власником якої є територіальна громада м. Одеси в особі Одеської міської ради. Рішенням Одеської міської ради від 31.07.2019 року № 4974-VII ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,7789 га за адресою: 
АДРЕСА_1 , цільове призначення – для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, вид використання – для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель виробничо-складського комплексу.Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 29.11.2022 року № НВ-5100871752022 земельна ділянка з кадастровим номером: 5110137300:15:013:0004, площею 0,7789 га, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована у Державному земельному кадастрі 24.05.2021 року.Згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 
та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру 
Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Товариством з обмеженою відповідальністю «ДНІПРОБУДПОСТАЧ» за договором купівлі-продажу від 02.11.2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. та зареєстрованим в реєстрі за № 2965, продано вказані нежитлові будівлі ОСОБА_1 та останнім отримані за актами приймання-передачі нерухомого майна від 10.11.2016 року № 3047 та № 3048. Право власності ОСОБА_1 на відповідні нежитлові будівлі зареєстровано згідно з рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.11.2016 року за індексним номером: 32318507.Таким чином, починаючи з 10.11.2016 року ОСОБА_1 належать на праві приватної власності нежитлові будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .Договір оренди землі між Одеською міською радою та власником зазначених нежитлових будівель ОСОБА_1 на момент подання до суду даної позовної заяви не укладений та не зареєстрований у встановленому законом порядку.З урахуванням відповідних обставин, ОСОБА_1 як фактичний користувач земельної ділянки комунальної власності без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею.У зв`язку із зазначеним Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради розраховано розмір безпідставно збережених коштів за користування ОСОБА_1 земельною ділянкою комунальної власності та направлено на адресу останнього вимогу від 05.03.2024 року за вих. № 01-13/398 щодо сплати у місячний термін відповідних коштів за користування земельною ділянкою.Як вбачається з листа Головного управління ДПС в Одеській області від 02.05.2024 року за вих. № 10436/5/15-32-24-07-15, ОСОБА_1 не сплачував земельний податок за період з 01.12.2022 року по 01.04.2024 року. З огляду на зазначене, Одеська міська рада звертається до суду з вимогою про стягнення безпідставно збережених коштів за період з 01.12.2022 року по 31.12.2024 року у сумі 307 643,68 грн., розрахунок яких проведений уповноваженим виконавчим органом Одеської міської ради – Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради.Як вбачається з довідки ПАТ «Укрпошта», лист повернено за закінченням терміну зберігання.
У зв`язку із зазначеним Одеська міська рада, керуючись ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 80, 83, 124, 206 Земельного Кодексу України, Закону України «Про оренду землі»,ст. 1212 Цивільного Кодексу України, вважає, що фактичний власник нежитлових будівель, розташованих на земельній ділянці комунальної 
власності – ОСОБА_1 без достатньої правової підстави зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою, та зобов`язаний повернути ці кошти Одеській міській раді. Окрім задоволення позовних вимог, позивач просила присудити судовий збір – 4614,66 грн.
Представник Одеської міської ради в процесі розгляду справи наполягала на задоволені позову.
Представник 3 особи, департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради надав до суду пояснення, просив позовну заяву задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в процесі розгляду справи позов не визнав, надавши до суду відзив. Вказував 31.07.2019 року рішенням Одеської міської ради ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,7789 га за адресою: АДРЕСА_1 . На протязі тривалого часу Одеська міська рада не направляють проект землеустрою на сесію Одеської міської ради для затвердження, знаходячи для цього необгрунтовані причини. Не погоджувався з розрахунком, наданим позивачем, зазначав, що в даному випадку розрахунок треба здійснювати за п. 4- гаражні стоянки транспорту підприємств та п. 7 – адміністративні будинки, офіси Додатку до рішення Одеської міської ради від 20.09.20211 № 1267-VI «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати на земельні ділянки в м. Одесі», де за вищевказаними пунктами розраховуються у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки. Вказував, що складова частина об`єктів нерухомого майна як нежилі будівлі, загальною площею 1075,3кв.м. складається з ангару- позначеного літерою А, нежитлова будівля, гараж позначена літерою Б, нежитлова будівля- основне визначена літерою В1, нежитлова будівля, основне визначена літерою В2, допоміжна будівля визначена літерою Г, прохідна визначена літерою Е, вбиральня визначена літерою Ж, огорожа визначена позначенням 1-2.Надав до матеріалів справи відповідь Департаменту архітектури , містобудування та земельних ресурсів від 04.11.2025 № 01-19/779, відповідно до результатів обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5110137300:15:013:0004 за адресою АДРЕСА_1 , встанволено, що на зазанченій земельній ділянкі розташована двоповерхова нежитлова будівля, металевий ангар, будівля технічного обслуговування автомобілів , цистерна з пальним та відкритий майданчик для складування сипучих матеріалів. Як зазначає відповідач, з позову вбачається, що відповідач у справі протягом 2024 року самостійно сплатив кошти у загальному розмірі 461465,55 копійок з розрахунку 3№ річних від нормативної грошової оцінки, тобто самостійно виконує обов`язки зі сплати за користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Окрім того, відповідач просив суд застосувати до виниклих правовідносин правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 у справі №160/2366/19, від 27.07.2023 у справі №918/779/22.Враховуючи наведене, просив позовну заяву Одеської міської ради залишити без задоволення.
Ухвалою суду від 01.12.2025 року замінено третю особу Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради на Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради.
Закрито підготовче судове засідання по цивільній справі, призначено справу до розгляджу по суті.
В судове засідання сторони не з`явились, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи за відсутності.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 з 02.11.2016 року є власником нежилих будівель загальною площею 898,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Право власності підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 988148951101.
Право власності на нежитлові будівлі набуто відповідачем на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2016 року №2965 та акту приймання - передачі майна серії 3047, 3048 від 10.11.2016 року.
Нерухоме майно розташовано на земельній ділянці площею 0,7789 га за вищевказаною адресою, цільове призначення – J.11.02 – для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, вид використання – для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель виробничо-складського комплексу (кадастровий номер земельної ділянки – 5110137300:15:013:0004).
Спірна земельна ділянка відповідно до вимог ст.79-1 Земельного кодексу України з 24.05.2021 року сформована та зареєстрована (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку).
Речові права на земельну ділянку за ОСОБА_1 не зареєстровані.
Рішення про затвердження проекту землеустрою та надання спірної земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 . Одеською міською радою не приймалось, договір оренди із відповідачем не укладався.
З моменту набуття права власності на нежилі будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відповідач постійно використовує земельну ділянку для експлуатації і обслуговування нежилих будівель виробничо-складського комплексу без виникнення права власності/користування та без державної реєстрації цих прав в порядку статей 125, 126 Земельного кодексу України.
Фактичне, постійне використання земельної ділянки відповідачем в процесі розгляду справи не оспорювалось.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.04.2024 року у справі № 521/6609/23, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 13.03.2025 року, позовну заяву Заступника керівника Малиновської окружної прокуратури міста Одеси в інтересах держави в особі Одеської міської ради задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради безпідставно збережені кошти за користування земельною ділянкою у розмірі 461882,21 грн. за період з 24.05.2021 року по 
30.11.2022 року.
На виконання вищезазначеного рішення, яке набрало законної сили 24.05.2024 року, Малиновським районним судом м. Одеси 19.06.2024 року видано відповідний виконавчий лист у справі № 521/6609/23.
Згідно з матеріалами виконавчого провадження № 75558185 на рахунок бюджету Одеської міської територіальної громади приватним виконавцем Мельниченко А.В. 28.07.2024 року та 06.08.2024 року стягнуто кошти з ОСОБА_1 у сумі 461882,21 грн., розраховані за період з 24.05.2021 року по 30.11.2022 року.
Разом з цим, як вбачається з листа Головного управління ДПС в Одеській області від 02.05.2024 року за вих. № 10436/5/15-32-24-07-15, ОСОБА_1 не сплачував земельний податок за період з 01.12.2022 року по 01.04.2024 року.
23.12.2022 року Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради відповідачу направлена вимога про необхідність сплати безпідставно збережених коштів в порядку ст. 1212 ЦК України на користь територіальної громади м. Одеси (№01-13/2724).
Вимога в досудовому порядку не виконана.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають:
а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;
б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;
в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Так, спірна земельна ділянка з кадастровим номером 5110137300:15:013:0004 є власністю територіальної громади міста Одеси та перебуває у комунальній власності.
Відповідно до вимог частин 1, 3, 4 статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Згідно з імперативними нормами статей 125, 126 ЗК України та ст. 182 ЦК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
ОСОБА_1 як власник нежилих будівель за спірною адресою зобов`язаний оформити та зареєструвати речове право на спірну земельну ділянку з моменту формування земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, а саме з 24.05.2021 року в порядку вимог статей 123, 124 Земельного кодексу України.
Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним.
Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.
Плата за землю справляється відповідно до закону.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Таким чином, плата за землю, що є обов`язковим платежем, може виявлятися виключно у формі земельного податку або орендної плати.
Орендна плата - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 ст.14 ПК України).
Землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини 1 статті 96 ЗК Кодексу).
Оскільки право власності та землекористування відповідачем не оформлено, він не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, а єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як фактичного землекористувача, є орендна плата (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.05.2020 року у справі №922/2843/19).
Основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності є нормативна грошова оцінка земель.
Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати, який в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлено положеннями підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового Кодексу України.
Відповідно до частини 2 статті 20 та частини 3 статті 23 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається органами, що здійснюють введення Державного земельного кадастру.
Верховним Судом неодноразово зазначалось, що при стягненні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, нарахування мають здійснюватися позивачем не самостійно (шляхом арифметичного розрахунку без проведення нормативної грошової оцінки землі), а виключно на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель (постанови Верховного Суду від 12.06.2019 року у справі № 922/902/18, від 08.08.2019 року у справі № 922/1276/18, від 01.10.2019 року у справі № 922/2082/18, від 06.11.2019 року у справі № 922/3607/18, тощо).
Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 24.05.2021 року №НВ-5918192702021 реєстрація спірної земельної ділянки із кадастровим номером 5110137300:15:013:0004 здійснена 24.05.2021 року.
Так, земельна ділянка сформована як об`єкт цивільних прав 24.05.2021 року ( моменту присвоєння кадастрового номера та реєстрації в Державному земельному кадастрі).
Розмір ставки орендної плати за земельні ділянки в м.Одесі за цільовим використанням земельної ділянки відповідно до додатку до рішення Одеської міської ради «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі» №1267-VI від 20.09.2011 (зі змінами та доповненнями) становить 5% від нормативної грошової оцінки.
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 24.01.2023 за №10-15-0.10-229/2-23 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5110137300:15:013:0004, площею 0,7789 га, яка розташована по АДРЕСА_1 станом на 01.01.2021 року становила 5 726 384,41 грн, станом на 01.01.2022 року –6 299 022,85 гривень.
Згідно витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29.11.2022 року №22676 нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5110137300:15:013:0004 становить 6 299 022,85 грн (дата формування витягу 28.11.2022).
Одеською міською радою здійснений відповідний розрахунок спірних коштів.
Відповідно до абз. 1 п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Пунктом 289.2 ст. 289 ПК України встановлено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель (Кі), на який індексується нормативна грошова оцінка земель і земельних ділянок, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.
У разі якщо індекс споживчих цін перевищує 115 відсотків, такий індекс застосовується із значенням 115.
Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель, зазначеної в технічній документації з нормативної грошової оцінки земель та земельних ділянок.
За інформацією Державної служби статистики України, викладеною у повідомлені від 12.01.2023 року, індекс споживчих цін за 2022 рік становить 126,6%, у зв`язку з чим у відповідності до приписів п. 289.2 ст. 289 ПК України за 2022 рік такий індекс застосовується зі значенням 115%.
Індекс споживчих цін за 2023 рік, згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 12.01.2024 року, у цілому становить 105,1%.
Згідно з ч. 2 ст. 20 Закону України «Про оцінку земель» дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Великою Палатою Верховного Суду сформульовано висновки у постановах від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц та від 13.02.2019 року у справі № 320/5877/17 щодо порядку застосування ст. 1212 ЦК України, відповідно до яких у випадку збереження фактичними землекористувачами коштів за рахунок власника земельної ділянки, обов`язковими для визначення орендної плати є відомості у витягах з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок.
Пунктом 10 Додатку до рішення Одеської міської ради 
від 20.09.2011 року № 1267-VI «Про затвердження фіксованих відсотків при визначені ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі» встановлено, що орендна плата за користування земельною ділянкою за цільовим використанням для експлуатації та обслуговування виробничо-складського комплексу (складські бази) розраховується у розмірі 5% (п`яти відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.
Таким чином, уповноваженим виконавчим органом Одеської міської ради – Департаментом земельних ресурсів Одеської міської ради розраховано суму безпідставно збережених Циганковим А.М. коштів за формулою визначення орендної плати, яку б позивач отримав у випадку належного оформлення права користування земельною ділянкою, а саме:
Н_го*Ф_в% / 12 = орендна плата за місяць, де:
Н_го – нормативна грошова оцінка земельної ділянки;
Ф_в% – фіксований відсоток. 
2.1. Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за грудень 
2022 року.
Так, відповідно до Витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29.11.2022 року, наданої Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області за № 22676 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , складає 6 299 022,85 грн.
З огляду на зазначене, визначення розміру збережених відповідачем коштів за грудень 2022 року за користування земельною ділянкою з кадастровим номером 5110137300:15:013:0004 становить:
- 6 299 022,85 грн.* 5% / 12 місяців = 26245,91 грн. 
Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за період з 
січня 2023 року по грудень 2023 року.
Нормативна грошова оцінка відповідної земельної ділянки на 2023 рік з урахуванням застосованого коефіцієнту індексації у розмірі 115% згідно з повідомленням Державної служби статистики України від 12.01.2023 року складає 7 243 876,24 грн. (6 299 022,85 грн. * 115%).
Таким чином, загальний розмір збережених відповідачем коштів за користування даною земельною ділянкою за період з січня 2023 року по грудень 2023 року становить 362 193,84 грн., а саме:
- 7 243 876,24 грн. * 5% / 12 місяців = 30182,82 грн. щомісячно. 
Розрахунок суми безпідставно збережених коштів за період з 
січня 2024 року по грудень 2024 року.
Згідно з Витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок від 21.02.2024 року № НВ-5100436412024 нормативна грошова оцінка даної земельної ділянки дорівнює 7 613 390,14 грн.
Розмір збережених відповідачем коштів за користування даною земельною ділянкою за період з січня 2024 року по грудень 2024 року становить 380 669,52 грн., а саме:
- 7 613 390,14 грн. грн.* 5% / 12 місяців = 31722,46 грн. щомісячно.
З урахуванням вищевикладеного загальна сума розрахованих безпідставно збережених відповідачем коштів за період з грудня 2022 року 
по грудень 2024 року склала 769 109,27 грн. (26 245,91 грн. + 362 193,84 грн. + 380 669,52 грн.).
Разом з цим, ОСОБА_1 протягом 2024 року самостійно сплачено кошти у загальному розмірі 461 465,55 грн.
Таким чином, сукупний розмір безпідставно збережених 
ОСОБА_1 коштів за користування земельною ділянкою комунальної власності за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.12.2022 року по 31.12.2024 року, з урахуванням самостійної сплати коштів відповідачем, складає 307 643,68 грн. (769 109,27 грн. - 461 465,55 грн.).
Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 629/4628/16-ц, від 20.11.2018 року у справі №922/3412/17, від 13.02.2019 року у справі №320/5877/17, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24.04.2019 року у справі № 642/4792/17, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03.04.2019 року (справа №686/18993/17-ц, провадження № 61-48870св18), у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі №629/4628/16-ц, від 03.06.2019 року у справі №712/3273/18).
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов:
- набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);
- набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.
Для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Встановлення вини відповідача чи позивача у відсутності оформленого належним чином речового права на земельну ділянку під будівлями та спорудами відповідача не має юридичного значення для кондиційних правовідносин.
По виниклих правовідносинах відсутність у відповідача документів, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою не може бути визнане як її самовільне використання, однак не надає права на її безоплатне використання.
Неналежне, на думку відповідача, виконання своїх обов`язків з боку міської ради, яке полягає в неодноразовому повернення відповідачу документів по оформленню спірної ділянки на до оформлення, не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку сплачувати за користування сформованою земельною ділянкою.
Зазначений висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, постанова від 10.02.2020 року у справі № 922/981/18.
Суд не погоджується із доводами відповідача про застосування до виниклих правовідносин правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 29.09.2022 року у справі №160/2366/19, від 27.07.2023 року у справі №918/779/22 оскільки :
Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову та встановлені фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (ПВСУ від 29.03.2017 року у справі №444/2909/15-ц, постанова ПВСУ від 23.06.2020 року у справі №696/1693/15-ц).
Вказані обставини за змістом постанов Верховного Суду, предметом даного позову, виду судочинства, підстав позову, фактичних обставин, правового регулювання – відсутні.
Окрім того, відповідач помилково ототожнює коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) із ставкою орендної плати за земельні ділянки в місті Одесі.
Так, згідно Порядку нормативної грошової оцінки населених пунктів, затвердженого Наказом Мінагрополітики та продовольства України №489 від 25.11.2016 року (діючого на час формування витягу із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок), коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) – це коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки та встановлюється на підставі Кваліфікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548.
Кф - є складовою частиною формули визначення нормативної грошової оцінки одного квадратного метра земельних ділянок населених пунктів, а не є ставкою орендної плати за земельні ділянки в місті Одесі.
В Державному земельному кадастрі наявні відомості щодо реєстрації спірної земельної ділянки із видом використання – для експлуатації і обслуговування нежитлових будівель виробничо-складського комплексу.
Розмір ставки орендної плати за земельні ділянки в м.Одесі за цільовим використанням земельної ділянки: «складські бази» відповідно до пункту 10 додатку до рішення Одеської міської ради «Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі» №1267-VI від 20.09.2011 (зі змінами та доповненнями) становить 5% від нормативної грошової оцінки.
З урахуванням викладеного, Одеською міською радою фахово зроблений відповідний розрахунок позовних вимог.
Відповідачем розрахунок не спростований.
Суд погоджується із доводами позивача, що ОСОБА_1 зберігає кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності зареєстрованого права власності чи права оренди земельної ділянки, тим самим збільшує вартість власного майна, а територіальна громада м. Одеси в особі представницького органу – Одеської міської ради - втрачає належне їй майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження коштів у розмірі орендної плати відповідачем за рахунок позивача.
Згідно із ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Частиною 3 ст. 1212 ЦК України встановлено, що положення глави 83 «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави.
З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.
Враховуючи вищевикладене, позов є доведеним, а спосіб захисту порушеного права є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права позивача, характеру його порушення та спричиненим цими діяннями наслідкам, реально відновлює суб`єктивне право, яке порушене, відповідає цілям судочинства, не суперечить принципу верховенства права.
Відповідно до положень ч.3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів.
Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб.
Згідно зі статтями 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком.
В порядку п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Одеської міської ради недоотримав значну суму коштів.
У разі порушення економічних (матеріальних) інтересів місцевого самоврядування, порушуються й інтереси держави загалом.
Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦК України.
Керуючись Главою 9 Розділу ІІІ ЦПК України,-

ВИРІШИВ :

Позов Одеської міської ради (уповноважена особа – директор Юридичного департаменту Одеської міської ради Поповська Інна Петрівна) до ОСОБА_1 , третя особа Департамент архітектури, містобудування та земельних відносин Одеської міської ради про стягнення безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою, – задовольнити.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) безпідставно збережені кошти у сумі 307 643 грн. 68 коп. (триста сім тисяч шістсот сорок три) гривні 68 копійок на користь Одеської міської ради
(пл. Біржова, буд. 1, м. Одеса, 65026, код ЄДРПОУ: 26597691) на рахунок: Одеська міська ТГ, отримувач – ГУК в Одеської області/м. Одеса, код отримувача: 37607526, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку UA278 999980314080544000015744, код класифікації доходів бюджету – 24060300 «Інші надходження».
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Одеської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 4 614,66 грн. (на рахунок Юридичного департаменту Одеської міської ради: ідентифікаційний код: 26302537, р/р UA198201720344290213000034995 в ДКСУ м. Київ, МФО 820172). 
Рішення може бути оскаржено в порядку та строки передбачені ст.ст.354,355 ЦПК України: Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду.
Суддя     Д.Я. Роїк