490/8819/25 від09.07.2026
н\п 3/490/3019/2025

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Лященко В.Л., при секретарі Ведмеденко А.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Курносенка Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 № 485595 від 14.10.2025 року, 14 жовтня 2025 року о 00 годині 50 хвилин, вулиця Вадима Благовісного, 24, м. Миколаїв, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen Tiguan», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено за допомогою газоаналізатора "Drager", результат якого склав 0,87 проміле, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
В судовому засіданні  ОСОБА_1 та його захисник зі складеним протоколом не погодилися та кожний окремо зазначили, що 14 жовтня 2025 року ОСОБА_1 хворів та вживав лікарський засіб «Пертусін», у зв`язку з чим в нього міг бути запах з порожнини рота. Проте, 14.07.2026 вночі у зв`язку з службовою необхідністю його викликали для виконання бойового завдання, що підтверджується довідкою, про що він також повідомив працівників поліції. Зазначив, що з результатами огляду за допомогою драгера він був не згодний, оскільки не вживав алкогольні напої, проте працівниками поліції йому не було роз`яснено право пройти такий огляд у медичному закладі. В подальшому, після оформлення адміністративних матеріалів, його не було відсторонено від керування та він продовжив рух.
Зслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєне адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026 передбачено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до п.2 розділу VII Інструкції від 18.12.2018 № 1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.
Згідно ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок фіксації вказаного порушення та проходження медичного огляду регламентовано ст.266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 (далі Порядок від 17 грудня 2008 року №1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015р. № 1452/735 (далі Інструкція від 09.11.2015р. № 1452/735).
Інструкцією від 09.11.2015р. № 1452/735 передбачено, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Відповідно п.7 розділу І Інструкції від 09.11.2015р. № 1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Згідно з пунктами 2, 6, 8 Порядок від 17 грудня 2008 року №1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ та МВС. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Статтею 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним
З відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, за допомогою спеціального технічного засобу.
Відповідно абзацу другого пункту 5 Порядку від 17 грудня 2008 року № 1103, підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Разом з тим, з відеозапису неможливо встановити, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду або що він відмовився від проходження огляду в медичному закладі, оскільки працівниками поліції не отримано згоди водія з проведеним на місці оглядом за допомогою спеціального технічного засобу, а також не запропоновано пройти такий огляд в медичному закладі, що свідчить про порушення встановлених вимог щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння.
Більше того, відеозапис не містить будь-яких даних про роз`яснення уповноваженими особами поліції ОСОБА_1 його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, а також самої процедури огляду на стан сп`яніння, чим порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Крім цього, портативний відеореєстратор закріплений був некоректно, оскільки був направлений до низу, тобто фіксація здійснювалася підлоги (низу автомобіля) або таким чином, що під час вказаного діалогу особу не видно вище тулуба (обличчя), з якою поліцейський спілкується, що в загальному ускладнило дослідження відеозапису, і відповідно встановлення факту дотримання порядку проведення процедури огляду.
При цьому, ОСОБА_1 в судовому засіданні також зазначав, про те, що з результатами огляду він не погодився, проте у зв`язку з тим, що йому не було роз`яснено його права на проходження такого огляду в медичному закладі, він ним не скористався.
З урахуванням вищенаведеного, матеріалами провадження не підтверджено факту згоди з результатами огляду проведеного на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, а також факту відмови від проходження в медичному закладі огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Окрім того, матеріали справи не містять доказів про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, які б відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» давали право працівникам поліції здійснити закону зупинку транспортного засобу під керуванням останнього.
Безпідставна зупинка транспортного засобу є незаконною, та повністю узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.03.2019 року у справі №686/11314/17.
Також в матеріалах справи немає відповідних доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, тобто існують обґрунтовані підозри, що навіть попри наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, останній міг продовжити свій рух. Дані обставини не залишають у суду сумнівів в упередженості дій співробітників поліції, якими не було виконано вимог ст. 266 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 зазначав, що після оформлення адміністративних матеріалів, він продовжив рух.
Крім всього вищезазначеного, слід також акцентувати увагу на наступному.

Адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, може бути вчинено в таких формах:
-???керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; 
-???передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;
-???відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну
відповідальність за такі діяння: 
-???розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів;
-???появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
-???виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння;
-???відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
3 наведеного випливає, що діяння, передбачені частиною першою статті 130
КУпАП, крім передачі керування транспортним засобом, охоплюються об`єктивною
стороною правопорушення, передбаченого статтею 172-20 цього Кодексу, у формах.
виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але лише за умови, якщо такі діяння вчинені військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової
служби.
Також суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, в будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність, в передбаченого статтею 172-20 - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів. 
Згідно із частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року
№ 2232-XIІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XI1)
військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-XII встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1)на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком
(розкладом занять);
2)???на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3)???поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного
командира (начальника);
4)під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5)???під час виконання обов`язку з урятування людського життя, схорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
3 огляду на викладене в разі керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження відповідно до визначеного порядку огляду на стан сп`яніння, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дії такої особи підлягають кваліфікації за статтею 172-20 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо військовослужбовців (розмежування за спеціальним суб`єктом).
Враховуючи вищезазначене, а також те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та 14.10.2025 з 00 години 07 хвилин виконував обов`язки військової служби, що підтверджується довідкою - сповіщення від 14.10.2025, огляд мав проводитися у відповідності до ст.266-1 КУпАП як щодо військовослужбовця та його дії могли бути кваліфіковані за статтею 172-20 КУпАП (спеціальний суб`єкт).
Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проведений в порушення ст.266 КУпАП та Інструкції від 09.11.2015р. № 1452/735.
Таким чином, з наданих матеріалів справи неможливо достовірно встановити, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Переконливих доказів, які б поза сумнівом беззаперечно підтверджували його вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП у справі немає, а всі сумніви щодо наявності його вини тлумачаться на користь ОСОБА_1 .
У відповідності до рішень ЄСПЛ (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04 та рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08), у випадку, коли викладена у протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає усіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа належним чином не може підготуватись до захисту) та принципу рівності сторін (оскільки фактично суд перебирає на себе не властиву йому функцію обвинувачення), що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, і у такому разі справа має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Аналогічного роду положення закріплено і в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.
Вказане вище в сукупності дає підстави для висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Проаналізувавши викладені обставини та матеріали справи про адміністративне правопорушення, враховуючи відсутність переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі з причини відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В. Л. Лященко