П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21735/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приходько Оксана Григорівна 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
15 вересня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішень і карток відмови, 
В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Церсаніт Інвест" звернулося з позовом до Житомирської митниці, у якому просило суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 02 липня 2024 року № UA101090/2024/000108/1 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02 липня 2024 року № UA101090/2024/000251;
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 17 вересня 2024 року № UA101090/2024/000161/1 та картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 17 вересня 2024 року № UA101090/2024/000336.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що подані до митного оформлення документи містять невідповідності та не узгоджуються між собою, як-от: платіжні доручення не містять обов`язкових реквізитів, натомість містять посилання на невідповідні доданим рахунках реквізити; відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню: дані вказаного у CMR перевізника не відповідають інформації рахунку на оплату послуг, а заявка до договору транспортного експедирування не узгоджується з даними CMR та не містить підпису з боку перевізника; комерційна пропозиція та прайс-лист від 07 лютого 2024 року не підтверджують актуальність цінової пропозиції на момент укладення контракту та не містять достатньо інформації для покупця; висновок від 26 квітня 2024 року № В-1071 про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією, ґрунтується на дослідженнях середньоринкової ціни з урахуванням знижки та лише у Польщі та Литві; у доданій специфікації продуктів йдеться про упаковку та відпуск зі складу після перевірки якості солі та прийняття умов подальшої дистрибуції, проте не надано ані пакувального листа, ані документа про дистрибуцію. За таких умов відповідачем обґрунтовано скориговано митну вартість за ціною, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості солі таблетованої SOLAQUA SOLINO.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив про безпідставність застосування митним органом резервного методу визначення вартості товару з підстав розбіжностей у найменуванні та ціні товару, та не підтверджені витрат на транспортування товару, оскільки позивачем було надано належне та достатнє документальне підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару - солі таблетованої SOLAQUA SOLINO (Польща). Покликаючись на висновки Верховного Суду у низці судових рішень, позивач наполягає на тому, що дані з бази ЄАІС митного органу про задекларовану митну вартість за іншими операціями не можуть утворювати самостійну підставу для визначення митної вартості за резервним методом без належного спростування доводів та документального підтвердження заявленої митної вартості товару декларанта.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, 01 липня 2024 року позивачем подано до митного оформлення за митною декларацією (надалі - МД) № 24UA101090007298U1 товар "Сіль (хлорид натрію) для власних виробничих потреб…"; відправник: Edach Sp.z o.o.Sp.k. ul. Zawieprzycka 8J, 20-228 Lublin; отримувач: ТОВ "Церсаніт Інвест", вул. Чижівська,4, с.Чижівка, Звягельський р-н, 11725, Україна.
До вказаної МД на підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до даних графи 44 "Додаткова інформація / Подані документи" додано: контракт від 11 березня 2024 року № LD/UA/2024/702; додаток № 2 від 10 червня 2024 року до контракту № LD/UA/2024/702; Invoice від 02 червня 2024 року № 0001/6/24/DXCH; Invoice proforma від 11 червня 2024 року № 0001/6/24/DXCH; CMR № 599019; сертифікат перевезення (походження) товару від 25 червня 2024 року № PL/MF/AT 0270451; рахунок на оплату від 01 липня 2024 року № 1460; експертний висновок Житомирської ТПП від 26 квітня 2024 року № В-1071; пакувальний лист від 25 квітня 2024 року; копію договору з експедитором від 31 грудня 2022 року № LD/UA/2022/4115; заявки на перевезення від 20 червня 2024 року; сертифікат якості продукту; митну декларацію країни відправлення від 26 червня 2024 року № 24PL301010E0769930.
01 липня 2024 року відповідачем направлено декларанту письмову вимогу щодо надання додаткових документів по митній вартості із зазначенням переліку документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України.
02 липня 2024 року декларантом на запит митниці надіслано додатково копії електронних документів: бюлетеня від 27 червня 2018 року № Z/46/2018; комерційної пропозиції від Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 07 лютого 2024 року; прайс-листа Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 07 лютого 2024 року; платіжного доручення від 20 червня 2024 року на суму 7260 євро; експортної декларації № 24PL301010E0769930.
02 липня 2024 року відповідачем направлено повідомлення із зазначенням, зокрема, про те, що: платіжний документ від 20 червня 2024 року не відповідає вимогам Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, оскільки у ньому не вказано "резидентність", невірне посилання на інвойс – ІN.1/6/24/DXCH DD11 06 2024, у той час як інвойс має № 0001/6/24/DXCH, відсутній номер документа платіжної операції (літери або цифри); у автотранспортній накладній (CMR) від 25 червня 2024 року № 599019 фактичним перевізником оцінюваного товару вказано FERENCHUK VASYL VOLODIMIROVICH, проте для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення надано рахунок від 01 липня 2024 року № 1460, виписаний ОСОБА_1 , яка відповідно до даних автотранспортної накладної не здійснювала перевезення товару; відсутнє підтвердження прийняття замовником перевезення пропозиції перевезення, заявка від 20 червня 2024 року № Cersanit SA Z698/263468 оформлена на перевезення вантажу "запасні частини і комплектуючі", а не на поданий до митного оформлення товар – "сіль (хлорид натрію)..": не зазначені (пусті графи навпроти) місце розвантаження та митниця, вказано іншу, аніж у CMR від 25 червня 2024 року № 599019 дату завантаження - 24 червня 2024 року (у CMR 25 червня 2024 року), відсутній номер транспортного засобу, не вказано прізвища та ініціалів підписанта зі сторони позивача та відсутні підписи з боку перевізника; експортна декларація країни відправлення від 25 червня 2024 року № 24PL301010E0769930 подана без перекладу; комерційна пропозиція та прайс-лист від 07 лютого 2024 року не вказують чинність цінової пропозиції, як і достатніх відомостей щодо умов продажу товару; експертний висновок від 26 квітня 2024 року № В-1071 ґрунтується на середньоринковій ціні на світовому ринку з урахуванням знижок на (акційні товари) та з використанням цінової інформацію лише Польщі та Литви; специфікація продуктів від 25 квітня 2024 року (надано не у повному обсязі) містить вказівку "упаковка", проте пакувальний лист не надано, як і жодного документа про дистрибуцію, про що також вказується у специфікації як умову видачі продукції зі складу.
З метою вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту запропоновано інформацію щодо вартості схожих товарів, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості товарів: МД від 29 січня 2024 року № 24UA101090001113U0 – "Сіль (хлорид натрію) для власних виробничих потреб: SOLAQUA25 Сіль таблетована SOLAQUA SOLINO 25 кг – 240 мішків, із вмістом хлориду натрію (NaCl) - мін .99 %, вміст антизлежувальної речовини Е536 - макс.3мг/кг, у формі таблеток D.25мм, запакована в п/е мішки по 25 кг. Не придатна для споживання людьми. Використовується для процесів пом`якшення та очищення води в системах водопідготовки на власному керамічному виробництві" – 0,625 євро/кг".
02 липня 2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA101090/2024/000108/1 (із зазначенням аналогічної наведеній у повідомленні інформації) та оформлено картку відмови № UA101090/2024/0000251 із зазначенням про відмову у митному оформленні (випуску) товару з підстав не підтвердження документально заявленої митної вартості товару.
03 липня 2024 року здійснено митне оформлення товару "Сіль (хлорид натрію)…" за МД № 24UA101090007382U0 за скоригованою декларантом митною вартістю відповідно до рішення про коригування митної вартості № UA101090/2024/000108/1 на рівні 0,625 євро за кілограм.
Також, 16 вересня 2024 року позивачем подано до митного оформлення за митною декларацією (надалі - МД) № 24UA101090010427U1 товар "Сіль (хлорид натрію)…"; відправник: Edach Sp.z o.o.Sp.k. ul. Zawieprzycka 8J, 20-228 Lublin; отримувач: ТОВ "Церсаніт Інвест", вул. Чижівська,4, с.Чижівка, Звягельський р-н, 11725, Україна.
До вказаної МД на підтвердження заявленої митної вартості товару відповідно до даних графи 44 "Додаткова інформація / Подані документи" додано: контракт від 11 березня 2024 року № LD/UA/2024/702; додаток № 3 від 13 серпня 2024 року до контракту № LD/UA/2024/702; Invoice від 13 вересня 2024 року № 0001/9/24/DXCH; Invoice proforma від 22 серпня 2024 року № 0001/8/24/DXCH; CMR від 13 вересня 2024 року № 45371; сертифікат перевезення (походження) товару від 13 вересня 2024 року № PL/MF/AT 0270808; рахунок на оплату від 16 вересня 2024 року № 1505; експертний висновок Житомирської ТПП від 26 квітня 2024 року № В-1071; пакувальний лист від 13 вересня 2024 року; копію договору з експедитором від 31 грудня 2022 року № LD/UA/2022/4115; сертифікат якості продукту; митну декларацію країни відправлення від 13 вересня 2024 року № 24PL301010E1113698.
16 вересня 2024 року відповідачем направлено декларанту письмову вимогу щодо надання додаткових документів по митній вартості із зазначенням переліку документів відповідно до частин другої та третьої статті 53 МК України.
16 вересня 2024 року декларантом на запит митниці надіслано додатково копії електронних документів: бюлетеня від 27 червня 2018 року № Z/46/2018; комерційної пропозиції від EDACH Sp.z o.o.Sp.k. від 07 лютого 2024 року; прайс-листа Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 07 лютого 2024 року; платіжного доручення від 05 вересня 2024 року на суму 7260 євро; експортної декларації № 24PL301010E0769930; заявки на перевезення від 10 вересня 2024 року № Edach Z731/263468; протоколу проведення тендера на перевезення від 10 вересня 2024 року.
16 вересня 2024 року відповідачем направлено повідомлення із зазначенням, зокрема, про те, що: платіжний документ від 05 вересня 2024 року не відповідає вимогам Положення про порядок виконання надавачами платіжних послуг платіжних інструкцій в іноземній валюті та банківських металах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 28 липня 2008 року № 216, оскільки у ньому не вказано "резидентність", невірне посилання на інвойс – 0001/8/24/DXCH, у той час як інвойс має № 0001/9/24/DXCH, відсутній номер документа платіжної операції (літери або цифри); у автотранспортній накладній (CMR) від 13 вересня 2024 року № 45371 фактичним перевізником оцінюваного товару вказано FOP DIUBA S.M., проте для підтвердження витрат на транспортування товарів до митного оформлення надано рахунок від 16 вересня 2024 року № 1505, виписаний ОСОБА_1 , яка відповідно до даних автотранспортної накладної не здійснювала перевезення товару; відсутнє підтвердження прийняття замовником перевезення пропозиції перевезення, у заявці на перевезення вантажу від 10 вересня 2024 року № Cersanit Edach Z731/263468 не зазначені (пусті графи навпроти) місце розвантаження та митниця, не вказано прізвища та ініціалів підписанта зі сторони позивача та відсутні підписи з боку перевізника; експортна декларація країни відправлення від 25 червня 2024 року № 24PL301010E1113698 подана без перекладу; комерційна пропозиція та прайс-лист від 07 лютого 2024 року не вказують чинність цінової пропозиції на липень 2024 року, як і достатніх відомостей щодо умов продажу товару; експертний висновок від 26 квітня 2024 року № В-1071 ґрунтується на середньоринковій ціні на світовому ринку з урахуванням знижок на (акційні товари) та з використанням цінової інформацію лише Польщі та Литви; специфіація продуктів від 25 квітня 2024 року (надано не у повному обсязі) містить вказівку "упаковка", проте пакувальний лист не надано, як і жодного документа про дистрибуцію, про що також вказується у специфікації як умову видачі продукції зі складу.
З метою вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проведено консультацію, в ході якої декларанту запропоновано інформацію щодо вартості схожих товарів, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості товарів: МД від 29 січня 2024 року № 24UA101090001113U0 – "Сіль (хлорид натрію) для власних виробничих потреб: SOLAQUA25 Сіль таблетована SOLAQUA SOLINO 25 кг – 240 мішків, із вмістом хлориду натрію (NaCl) - мін .99 %, вміст антизлежувальної речовини Е536 - макс.3мг/кг, у формі таблеток D.25мм, запакована в п/е мішки по 25 кг. Не придатна для споживання людьми. Використовується для процесів пом`якшення та очищення води в системах водопідготовки на власному керамічному виробництві" – 0,625 євро/кг".
17 вересня 2024 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості № UA101090/2024/000161/1 (із зазначенням аналогічної наведеній у повідомленні інформації) та оформлено картку відмови № UA101090/2024/0000336 із зазначенням про відмову у митному оформленні (випуску) товару з підстав не підтвердження документально заявленої митної вартості товару.
17 вересня 2024 року здійснено митне оформлення товару "Сіль (хлорид натрію)…" за ЕМД UA101090/2024/010500 (MRN 24UA101090010500U6) за скоригованою декларантом митною вартістю відповідно до рішення про коригування митної вартості № UA101090/2024/000161/1 на рівні 0,625 євро за кілограм.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно, сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару є надуманими та ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до статті 49 МК України митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частинами 4 та 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:
1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;
2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;
3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті;
4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;
5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
7) витрати на страхування цих товарів.
Частиною 1 та 2 статті 53 МК України визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно із ч. 5 ст. 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Отже, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Зазначене відповідає правовій позиції викладеній Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14.
Міжнародні правила митної оцінки товарів визначені в багатосторонній Угоді про застосування статті VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року, до якої приєдналася Україна.
Відповідно до Генеральної угоди про тарифи й торгівлю первинною основою для митної вартості за цією Угодою є "контрактна вартість", визначена в статті 1. Статтю 1 необхідно розглядати разом зі статтею 8, яка передбачає, inter alia, коригування ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті у випадках, коли певні конкретні елементи, які вважаються такими, що формують частину вартості для митних цілей, припадають на покупця, але не включені до ціни, яка фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.
При цьому, основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є: зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №809/278/17, від 24.10.2019 у справі № 815/7158/15.
Як зауважив Верховний Суд у постанові від 15.02.2024 у справі № 815/5838/17 перелік основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, наведений у статті 53 Митного кодексу України. Декларант під час митного оформлення імпортованого товару зобов`язаний надати такі документи для підтвердження заявленої митної вартості товару згідно з основним методом (ціною договору). Повноваження контрольного органу витребувати додаткові документи стосується лише тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх документів, визначених статтею 53 цього Кодексу.
У постанові від 07.05.2020 у справі № 1.380.2019.001625 Верховний Суд зауважив, що Митний орган у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи інформації щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Водночас наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Саме на митний орган покладено обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їхньої перевірки на підставі наданих декларантом документів, зокрема, надання яких може усунути сумніви в достовірності цих відомостей, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей.
У постанові від 20.03.2020 у справі № 480/4423/18 Верховний Суд зазначив, що неподання декларантом документів, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України, не призводить до негативних правових наслідків. Неподання таких документів може зумовити відмову в митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митної вартості товарів, якщо в контрольного органу будуть обґрунтовані підстави вважати, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість.
Встановлено, що підставами для прийняття оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів (графа 33) відповідач виходив з того, що поданими декларантом до митного оформлення документами не підтверджено числові значення складових заявленої до декларування митної вартості товару, а тому, за результатом дослідження та аналізу доказів в матеріалах справи, надаючи правову оцінку висновкам відповідача у розрізі документального підтвердження окремої складової митної вартості, суд виходить з такого.
Встановлено, що ТОВ "Церсаніт Інвест" (Покупець) та Edach Sp.z о.о. SP. к (Постачальник) уклали Контракт від 11 березня 2024 року № LD/UA/2024/702, за умови якого Постачальник погоджується продати і поставити, а Покупець погоджується купити і прийняти товари, зазначені в Додатках до цього Контракту, відповідно до даних, вказаних у них.
10 червня 2024 року сторони уклали Додаток № 2 до Контракту, в якому домовилися про поставку солі таблетованої SOLAQUA SOLINO у кількості 22000 кг за ціною 0,33 євро за 1 кг загальною вартістю поставки 7260 євро; своєю чергою, 13 серпня 2024 року сторони уклали Додаток № 3 до Контракту, в якому домовилися про поставку солі таблетованої SOLAQUA SOLINO у кількості 22000 кг за ціною 0,33 євро за 1 кг загальною вартістю поставки 7260 євро.
Згідно з проформою-інвойсом Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 11 червня 2024 року № 0001/6/24/DXCH ТОВ "Церсаніт Інвест" оплачено Edach Sp.z o.o.Sp.k. 7260 євро, що підтверджується платіжним документом від 20 червня 2024 року, у якому вказано посилання на Контракт від 11 березня 2024 року № LD/UA/2024/702 та проформу-інвойс від 11 червня 2024 року із зазначенням номера як 1/6/24/DXCH. Так само, на підставі проформи-інвойса Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 22 серпня 2024 року № 0001/8/24/DXCH ТОВ "Церсаніт Інвест" оплачено Edach Sp.z o.o.Sp.k. 7260 євро, що підтверджується платіжним документом від 05 вересня 2024 року, у якому вказано посилання на Контракт від 11 березня 2024 року № LD/UA/2024/702 та проформу-інвойс від 22 серпня 2024 року № 0001/8/24/DXCH.
Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції, аналіз змісту підтверджуючих оплату документів дає змогу з`ясувати дані платника та отримувача, суму і дату платежу, його призначення - внесення передоплати за товар за умовами Контракту, позначення "DD" вказує на дату проформи, й при цьому неточність у номері проформи-інвойса від 11 червня 2024 року: 1/6/24/DXCH замість дійсного 0001/6/24/DXCH, не створює підстав для сумніву призначення оплати, платника та одержувача поряд з іншими підтверджуючими походження та оплату товару документами.
Так, у міжнародній автотранспортній накладній (CMR) від 25 червня 2024 року № 599019 фактичним перевізником оцінюваного товару вказано "FERENCHUK VASYL VOLODIMIROVICH", а у CMR від 13 вересня 2024 року № 45371 - "FOP DIUBA S.M.".
Водночас, 31 грудня 2022 року між ТОВ "Церсаніт Інвест" (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Договір № LD/UA/2022/4115 про надання експедиційно- транспортних послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом у міжнародному та міжміському сполученні, згідно з пунктами 1, 2 якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику експедиційно-транспортні послуги для перевезення вантажів автомобільним транспортом, з метою виконання заявок про перевезення вантажів. Перелік послуг, ставки та інші умови обумовлюються сторонами у кожному конкретному випадку та викладаються у заявках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.
Серед поданих до митного оформлення документів відповідачу було надано заявки ТОВ "Церсаніт Інвест", зокрема, від 20 червня 2024 року № Cersanit SA Z698/263468 та від 10 вересня 2024 року № Edach Z731/263468, у графі "кількість та розміри пакувальних місць" яких вказано, відповідно: "сіль - вага - 22440 кг / 22 - палети" та "сіль - вага - 22 600 кг / 22 - палети", зазначено дату та місце завантаження, а також ціну перевезення - 33000 грн та 47000 грн відповідно.
Зазначення у CMR від 25 червня 2024 року № 599019 перевізником "FERENCHUK VASYL VOLODIMIROVICH, а у CMR від 13 вересня 2024 року № 45371 "FOP DIUBA S.M." пояснюється залученням вказаних перевізників до виконання замовлення перевезення вантажів експедитором ФОП ОСОБА_1 , що кореспондується з положеннями статті 932 ЦК України та відповідному праву експедитора.
Посилання відповідача на розбіжність у даті завантаження у заявці від 20 червня 2024 року № Cersanit SA Z698/263468 та CMR від 25 червня 2024 року № 599019 як "24" та, відповідно, "25" червня 2024 року не є визначальним, адже така неточність пояснюється позивачем завчасним (20 червня 2024 року) формуванням заявки на перевезення вантажу, тому вказана дата навантаження "24" червня 2024 року могла змінитися датою фактичного навантаження товару, що, зрештою, не впливає на формування ціни товару.
До того ж, рахунком ФОП ОСОБА_1 від 01 липня 2024 року № 1460 підтверджено суму транспортних витрат у розмірі 33000,00 грн з посиланням на Договір від 31 грудня 2022 року № LD/UA/2022/4115 щодо транспортно-експедиційних послуг за маршрутом: 20-228-Lublin, Польща - с. Чижівка, Україна, із зазначенням платника: ТОВ "Церсаніт Інвест", з призначенням оплати: транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів, Edach Sp.z o.o.Sp.k., 20-228-Lublin, Польща - м/п Ягодин - 20000 грн; транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажів, м/п Ягодин - с.Чижівка - 13000 грн. У цьому рахунку зазначений номер транспортного засобу ( НОМЕР_1 ) та причепу (ВК4028XF), водія ( ОСОБА_2 ), які відповідають інформації, зазначеній у автотранспортній накладній (CMR) від 25 червня 2024 року № 599019, із зазначенням дати навантаження товару - 25 червня 2024 року.
Так само рахунком ФОП ОСОБА_1 від 16 вересня 2024 року № 1505 підтверджено суму транспортних витрат у розмірі 47000,00 грн з посиланням на Договір від 31 грудня 2022 року № LD/UA/2022/4115 щодо транспортно-експедиційних послуг за маршрутом: 20-228-Lublin, Польща - с. Чижівка, Україна, із зазначенням платника: ТОВ "Церсаніт Інвест", з призначенням оплати: транспортні послуги з міжнародного перевезення вантажів, Edach Sp.z o.o.Sp.k., 20-228-Lublin, Польща - м/п Ягодин - 25000 грн; транспортно-експедиційні послуги з міжнародного перевезення вантажів, м/п Ягодин - с.Чижівка - 22000 грн. У цьому рахунку зазначений номер транспортного засобу ( НОМЕР_2 ) та причепу (СВ7359XР), водія ( ОСОБА_3 ), які відповідають інформації, зазначеній у автотранспортній накладній (CMR) від 13 вересня 2024 року № 45371.
Відсутність документа про прийняття виконавцем (ФОП ОСОБА_1 ) пропозиції замовника (ТОВ "Церсаніт Інвест") перевезення товару, як і відсутність підпису з боку виконавця (перевізника) на заявках від 20 червня 2024 року № Cersanit SA Z698/263468 та від 10 вересня 2024 року № Edach Z731/263468, не спростовують транспортування товару, як і вартість транспортних витрат позивача, а відсутність підписів зі сторони перевізника може свідчити про певну формальну дефектність вказаних заявок, що не утворює самостійну та достатню підставу вважати непідтвердженою вартість перевезення з огляду на документальне оформлення перевезення товару у міжнародному сполученні у межах відповідних поставок та вартості транспортно-експедиційних послуг за сукупністю інших вище вказаних документів, поданих також до митного оформлення. На переконання суду, відсутність підпису у заявці на перевезення не впливає на перевірку числового значення заявленої вартості товару для цілей встановлення достовірності декларування митної вартості товару, а недоліки оформленого документа можуть вимагати перевірки відповідних даних у сукупності з іншими документами, які опосередковують відповідну угоду та заявлену вартість товару.
Відсутність у комерційній пропозиції та прайс-листі компанії Edach Sp.z o.o.Sp.k. від 07 лютого 2024 року вказівок щодо терміну дії цінової пропозиції та умов оплати не може розцінюватись спростуванням купівлі імпортованого товару, й суд погоджується з позивачем у тому, що укладені 10 червня 2024 року між ТОВ "Церсаніт Інвест" та Edach Sp.z o.o.Sp.k. Додаток № 2 та 13 серпня 2024 року Додаток № 3 до Контракту за ціною солі таблетованої SOLAQUA SOLINO 0,33 євро/1 кг, переконливо свідчить про актуальність цінової пропозиції та, поряд з експертним висновком від 26 квітня 2024 року № В-1071 є додатковим джерелом підтвердження заявленої митної вартості товару поряд з іншими документами, суперечностей та неузгодженості щодо вартісної позиції солі таблетованої (Польща) між якими судом не виявлено.
Посилання відповідача у оскаржуваних рішеннях на неподання декларантом на вимогу митного органу додаткових документів, суд розцінює критично адже у відзиві на позовну заяву відповідачем зазначається про подання на повідомлення митного органу 01 липня та 16 вересня 2024 року додаткових документів, що підтверджується матеріалами справи, які у сукупності та взаємозв`язку з поданими документами до митного оформлення товару визнаються судом належними та достатніми для цілей підтвердження числового значення складових заявленої митної вартості товару.
З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд зауважує, що наявні у матеріалах справи документи достатні для підтвердження заявленої позивачем митної вартості товару та дозволяють визначити митну вартість товару за ціною договору, а доводи відповідача не свідчать про заниження такої вартості.
Відповідно до статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до положень статті 55 МК України орган доходів і зборів за відповідних умов має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом. Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.
При цьому у випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 МК України) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні (пункт 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 598).
Отже, із системного аналізу наведених приписів слідує, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей, визначених частиною 2 статті 55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за таким другорядним методом, як резервний метод, а також докладну інформацію щодо зроблених коригувань, яка використовувалась митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
В аспекті реалізації процедур із визначення митної вартості товарів основоположну роль відіграє принцип обґрунтованості. Так, зокрема, митний орган повинен дотримуватися вимог принципу обґрунтованості при: а) встановленні належного до застосування методу визначення митної вартості товарів; б) встановленні достатнього переліку документів для цілей визначення митної вартості товарів. Відповідно до положень пункту третього частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Отже, рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.
Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 27.07.2018 у справі № 809/1174/17, від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а, від 29.09.2020 у справі №160/9473/19, від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020, від 13.01.2022 у справі № 520/11061/2020.
Коригуючи митну вартість товару, відповідач за основу взяв числове значення митної вартості іншого товару, що визначене в іншій митній декларації без порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару вартість якого врахована відповідачем, що не дає можливості пересвідчитися у правильності визначення такої митної вартості відповідачем.
Таким чином, суд вважає необґрунтованим визначення відповідачем митної вартості ввезеного позивачем товару виходячи із митної вартості товару, що зазначена позивачем.
З урахуванням наведеного у сукупності апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про протиправність та необхідність скасування оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару № UA101090/2024/000108/1 та № UA101090/2024/000161/1.
Причинами відмови у прийнятті МД № 24UA101090007298U1 та № 24UA101090007382U0 згідно із оскаржуваними картками відмови № UA101090/2024/000251 та № UA101090/2024/000336 вказано спірні рішення про коригування митної вартості № UA101090/2024/000108/1 та № UA101090/2024/000161/1, та, відповідно, не підтвердження документально заявленої митної вартості товару та ненадання додаткових документів на підтвердження митної вартості. Тому, визнання протиправними рішень про коригування митної вартості зумовлює протиправність карток відмови в прийнятті митної декларації.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий | | | Залімський І. Г.
Судді | | | Мацький Є.М.    Сушко О.О.