Справа №155/1652/18
Провадження №1-кп/155/3/26

ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2026 року      місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого-судді – ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання – ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора – ОСОБА_3 ,
потерпілої – ОСОБА_4 ,
обвинуваченої – ОСОБА_5 ,
захисника – ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №12018030070000403 від 31 жовтня 2018 року щодо
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Скобелка Горохівського району Волинської області, проживаючої в АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, непрацюючої, неодруженої, несудимої,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_5 , попередньо домовившись та підготувавшись до вчинення крадіжки з особою відносно якої постановлено вирок, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою крадіжки чужого майна, керуючись прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, проникли на територію госпрозрахункового ринку, що в місті Горохів по вулиці Козацькій, 5 Волинської області, де, шляхом відкриття металевого ролету та розбиття склопакету вхідних дверей торгового контейнеру «Канцтовари», спільно, таємно, умисно викрали 3 пачки кольорових олівців марки «Марко» по 16 штук в кожній, вартістю 60 гривень за пачку, 1 калькулятор вартістю 160 гривень, 2 шкільні портфелі вартістю 350 гривень кожен, 40 кулькових ручок марки «Максрайтер» по 8 гривень кожна, 40 кулькових ручок марки «Cello» по 8 гривень кожна, 30 кулькових ручок по 7 гривень кожна, 50 кулькових ручок марки «Корвіна» вартістю по 3 гривні кожна, 40 кулькових ручок вартістю по 6 гривень кожна, 20 простих олівців марки «Конте» зеленого кольору вартістю по 3 гривні кожен, 5 блокнотів формату А-6 вартістю по 10 гривень кожен, 110 учнівських зошитів на 60 аркушів фірми «Перше вересня» вартістю по 7 гривень кожен, 22 картки поповнення мобільного зв`язку «Київстар» номіналом 50 гривень по закупівельній ціні 52,50 гривні вартістю 1155 гривень, готівкові кошти в сумі 600 гривень, внаслідок чого заподіяли потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 4915 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) гривень.

Позиція учасників судового провадження
Позиція сторони обвинувачення
Позиція сторони обвинувачення викладена в обвинувальному акті, що був складений 31 жовтня 2018 року та затверджений заступником керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 .
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України знайшли своє підтвердження в повному обсязі, її дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченої повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.
Зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_5 визнала повністю, просила суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КК України.
В судових дебатах прокурор просив призначити обвинуваченій, покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки, звільнивши, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки, а також покласти обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Правова позиція потерпілого
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила обставини вчинення кримінального правопорушення обвинуваченою, викладені в обвинувальному акті. Поданий цивільний позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити. Щодо міри покарання, покладалася на думку суду.

Позиція сторони захисту
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю та, не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу їх вчинення, про які зазначено в обвинувальному акті, з приводу пред`явленого їй обвинувачення показала, що вона дійсно в січні 2017 року в місті Горохів, спільно з іншою особою викрала належне ОСОБА_4 майно на суму 4915 гривень. Суму завданих збитків не заперечила. Щиро розкаялася у вчиненому, просила вибачення у потерпілої. Зазначила, що цивільний позов визнає повністю та має намір відшкодувати потерпілій суму завданих збитків.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів
Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності її позиції, за згодою усіх учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченої й дослідженням документів, які характеризують її особу.
При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченої, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчиненої нею кримінального правопорушення.
Обвинуваченій судом роз`яснено, що вона буде позбавлена права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Висновки суду
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у приміщення, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання
До обставин, які відповідно до вимог ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд відносить визнання вини та щире каяття.
До обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Мотиви призначення покарання
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченій суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, також положення ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не лише кару, а й виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд бере до уваги особу обвинуваченого, яка вчинила тяжкий умисний злочин, тривалий час переховувалась від суду, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштована, однак вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не заміжня. Разом з цим судом ураховуються й фактичні обставини та характер вчиненого обвинуваченою злочинного діяння, вартість викраденого майна та відношення останньої до скоєного, зокрема те, що вона свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася у скоєному, повністю визнала цивільний позов потерпілої, під час судового розгляду не оспорювала фактичних обставин справи, а тому розгляд кримінального провадження відбувся в порядку ст. 349 КПК України. Судом також враховується думка потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, а також інформація про стан здоров`я обвинуваченої, яка з 2010 року перебуває на «Д» обліку в лікаря-психіатра, в лікаря-нарколога на обліку не перебуває. З урахуванням наведеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_5 покарання в межах санкції інкримінованої їй ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням правил ст. 75 КК України – звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку і покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, саме таке покарання буде справедливим та законним з урахуванням всіх фактичних обставин кримінального провадження в їх сукупності, буде відповідати принципу співрозмірності конкретного кримінального протиправного діяння, вчиненого обвинуваченою з призначеним їй покаранням, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, а контроль держави за поведінкою засудженої протягом іспитового строку буде дієвим стримуючим фактором від вчинення нових кримінальних правопорушень.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку
При вирішенні цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Правовий аналіз наведеної норми Основного Закону свідчить про наявність механізму такого захисту, за умов додержання правил відповідних проваджень.
Відповідно до положень ст. 124 Конституції України та ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 2 ст. 127 КПК України передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
За правилами ч. 1, ч. 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення майнової та моральної шкоди в повному обсязі, оскільки даний цивільний позов підтверджений матеріалами кримінального провадження та повністю визнаний обвинуваченою.
Речові докази та процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Водночас існує необхідність зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання строк її затримання з 13 серпня 2026 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
За нормами КПК України у строк попереднього ув`язнення включається строк – затримання особи без ухвали слідчого судді, суду – та попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили.
При цьому у строк попереднього ув`язнення за нормами КПК України включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; д) перебування особи, що відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 31 січня 2023 року обвинувачену ОСОБА_5 оголошено в міжнародний розшук. Також ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 06 березня 2023 року відносно обвинуваченої ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а судове провадження зупинене до розшуку останньої.
Надалі обвинувачена 13 серпня 2026 року була затримана правоохоронними органами Республіки Польща та 20 серпня 2026 року передана правоохоронним органам України, про що свідчить протокол про її затримання.
А тому, враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк її затримання правоохоронними органами Республіки Польща з 13 серпня 2026 року по 20 серпня 2026 року.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити  ОСОБА_5  від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку, тривалістю 2 (два) роки, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, а саме:
повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати  ОСОБА_5  строк її попереднього ув`язнення до строку відбування покарання за даним вироком за період з 13 серпня 2026 року до дня постановлення даного вироку – 20 серпня 2026 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Засуджену ОСОБА_5 звільнити з-під варти негайно в залі суду.
Клопотання прокурора ОСОБА_3 про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 – залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_4 4915 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок майнової шкоди, завданої злочином та 10000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області впродовж тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Горохівського районного суду
Волинської області        ОСОБА_1