Справа № 347/1673/26
Провадження № 2/347/1205/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд, Івано-Франківської області в складі:
головуючої-судді: Крилюк М.І.,
секретаря: Лазорик Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, - 
в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Малий Рожин Косівського району Івано-Франківської області. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Батько позивача, ОСОБА_2 , народився в с. Великий Рожин Косівського району Івано-Франківської області, де проживала його мати, а бабуся позивача – ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої в управління та володіння спадковим майном вступив батько заявника ОСОБА_2 . До спадкового майна відносилось: житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельна ділянка площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель за адресою: АДРЕСА_1 ; а також земельна ділянка площею 0,57 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою.
ІНФОРМАЦІЯ_3 батько позивача – ОСОБА_2 , у віці 46 років помер, що підтверджується актовим записом про смерть № 12 від 21 липня 2008 року, складеним Великорожинською сільською радою Косівського району Івано-Франківської області. За життя ОСОБА_2 заповіту щодо належного йому майна не складав.
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на і на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд та будівель за адресою: АДРЕСА_1 ; та земельну ділянку площею 0,57 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою.
Як зазначає позивач, після смерті батька він фактично вступив у користування спадковим майном. Зокрема, позивач здійснює догляд за житловим будинком та господарськими спорудами, забезпечує їх належний технічний та санітарний стан, обробляє земельні ділянки, здійснює необхідні платежі, пов`язані з утриманням спадкового майна, а також проводить поточні ремонтні роботи.
Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б заявили про прийняття спадщини, за твердженням позивача, немає.
Позивач зазначає, що у встановлений законом шестимісячний строк він не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи та скрутним матеріальним становищем перебував за межами України з метою працевлаштування та отримання доходу для забезпечення власних потреб, що істотно ускладнило своєчасне звернення до нотаріуса.
17 березня 2026 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області з метою оформлення спадкових прав після смерті батька – ОСОБА_2 .
У березні 2026 року приватним нотаріусом Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області за вих. № 118/01-16 було надано письмове роз`яснення про те, що позивачем пропущено шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим для оформлення спадкових прав необхідно встановити додатковий строк для подання відповідної заяви.
У зв`язку з неможливістю оформити спадкові права в нотаріальному порядку ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Позивач просить суд визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини за законом після смерті його батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Богданець Ю.М., подав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подали суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Заперечень проти задоволення позову не має.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_2 , який є батьком позивача в цій справі ОСОБА_1 , що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, зокрема копією свідоцтва про смерть (а.с.12) та актовим записом про смерть.
Факт родинних відносин між ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_2 підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11), з якого вбачається, що ОСОБА_2 є батьком позивача. Вказані докази сторонами не оспорювалися, належними та допустимими доказами їх недостовірність не спростована, а тому суд приймає їх до уваги при вирішенні спору.
Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_2 заповіту щодо належного йому майна не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Таким чином, днем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Позивач ОСОБА_1 є сином померлого та належить до спадкоємців за законом першої черги відповідно до статті 1261 ЦК України.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
З матеріалів справи вбачається, що у встановлений законом строк позивач не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
17 березня 2026 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Косівського нотаріального округу Івано-Франківської області з метою оформлення спадкових прав після смерті батька.
Приватним нотаріусом позивачу повідомлено про пропуск установленого законом строку для подання заяви про прийняття спадщини та роз`яснено необхідність звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання такої заяви.
Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України. Відповідно до частини першої цієї статті, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України).
Вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, суд виходить із того, що поважними можуть бути визнані причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для спадкоємця щодо своєчасного вчинення відповідних дій.
Зазначений правовий підхід викладено, зокрема, у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до якого, вирішуючи питання про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, суд має досліджувати поважність причин пропуску встановленого законом строку та виходити з конкретних обставин кожної справи.
Судом встановлено, що після смерті батька позивач не відмовлявся від прийняття спадщини, а фактично користувався спадковим майном, здійснював його утримання та охорону, обробляв земельні ділянки, здійснював необхідні платежі, пов`язані з утриманням спадкового майна, проводив поточний ремонт житлового будинку та господарських споруд.
При цьому позивач зазначає, що в період, коли мав звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи та скрутним матеріальним становищем перебував за межами України з метою працевлаштування та отримання коштів для забезпечення свого проживання.
Оцінюючи наведені обставини в сукупності, суд враховує тривалість часу, що минув після смерті спадкодавця, обставини перебування позивача за межами України, пов`язані з необхідністю працевлаштування та складним матеріальним становищем, а також те, що позивач після смерті батька не відмовлявся від спадщини та вчиняв дії щодо збереження, утримання і користування спадковим майном.
Суд також бере до уваги, що позивач є сином спадкодавця та спадкоємцем за законом першої черги, а його звернення до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав свідчить про наявність у нього волевиявлення на прийняття спадщини.
З огляду на конкретні обставини справи суд доходить висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними та такими, що істотно ускладнили своєчасне звернення до нотаріуса.
За таких обставин суд вважає, що наявні передбачені частиною третьою статті 1272 ЦК України правові підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.
Визначаючи тривалість додаткового строку, суд враховує характер спірних правовідносин та вважає достатнім для вчинення відповідної нотаріальної дії строк тривалістю три місяці.
Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до результатів розгляду справи.
На підставі викладеного, керуючись статтями 15, 1216–1218, 1220, 1261, 1268–1270, 1272 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 76–81, 89, 141, 258, 259, 263–265, 268 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов задовольнити. 
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , жителю АДРЕСА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті батька – ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , протягом трьох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду. 

Суддя: М.І. Крилюк