532/807/26 
2/532/774/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, 
відповідач - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,  

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З 02.01.2024 року по 03.10.2025 року ОСОБА_2 перебував на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання їх батьківських обов`язків. Мати ОСОБА_3 не виконувала в повній мірі свої батьківські обов`язки, не приділяла дитині належного догляду, мала схильність до вживання алкогольних напоїв. Батько ОСОБА_1 не допомагав сім`ї фінансово, не цікавився життям і здоров`ям дитини, не займався його вихованням, ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, власного житла не мав, офіційно не працював, уживав алкогольні напої. Неодноразово здійснювалися комісійні виїзди в сім`ю за місцем проживання дитини та проводилися з батьками профілактичні бесіди. Батько ОСОБА_1 не проявляв ініціативи щодо спільного проживання з дитиною. 
Таким чином, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області прохав суд позбавити батька ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з ОСОБА_1 на корить державного закладу, прийомної сім`ї, дитячого будинку сімейного типу, опікуна/піклувальника, де буде перебувати дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з часу подання позовної заяви та до повноліття. 
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 07 квітня 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.43-44).
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 квітня 2026 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.51-52). 
Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області Даценко Г.В. подала заяву про проведення судового засідання без її присутності та прохала задовольнити позовні вимоги в повній мірі.
Відповідач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило.
Суд, заслухавши свідка, розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про задоволення позову повністю.
Судом установлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.12.2012 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 подали заяви в ДРАЦС про визнання батьківства і ОСОБА_1 був офіційно записаний батьком ОСОБА_2 (а.с.9-11).
Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 3 від 02.01.2024 року взято на облік дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з ухиленням матері ОСОБА_3 від виконання батьківських обов`язків (а.с.15).
З 08.02.2024 року сім`я ОСОБА_3 , яка виховувала самостійно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримувала соціальну послугу соціального супроводу сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах, у зв`язку з неналежним виконанням матір`ю своїх обов`язків, зловживанням нею спиртними напоями, ризиками вилучення дитини із сім`ї. За період надання такої соціальної послуги батько ОСОБА_1 матеріально не допомагав сину, не цікавився станом його здоров`я, навчанням та вихованням. 01.07.2024 року припинено надання вказаної соціальної послуги в зв`язку з невиконанням отримувачем соціальної послуги без поважних причин плану соціального супроводу (а.с.25).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с.12).
Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 106 від 03.10.2025 року знято з обліку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі повідомлення про дитину, залишену без батьківського піклування (а.с.16).
Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 107 від 03.10.2025 року взято на облік дитину, яка залишилася без батьківського піклування, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку зі смертю матері ОСОБА_3 та ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків (а.с.17).
Наказом служби у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області № 108 від 03.10.2025 року тимчасово влаштовано малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сім`ю брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , терміном на 6 місяців з 03.10.2025 року по 03.04.2026 року (а.с.18-19).
ОСОБА_2 навчається в 7-В класі опорного закладу «Кобеляцький ліцей № 1 Кобеляцької міської ради Полтавської області». Відмічається пасивно байдуже ставлення до навчальної діяльності. Навчально-пізнавальна мотивація розвинена недостатньо. Пам`ять короткочасна, увага недостатньо стійка, часто відволікається, потрібно постійно його підтримувати, темп роботи низький, під час занять не активний. На спільну роботу з класом не налаштований, потребує постійної стимулюючої та організуючої індивідуальної допомоги. Під час уроків самостійно завдання не виконує. До уроків самостійно не готується, не слідкує за своїми речами. На питання відповідає рідко, лише одним словом. Зовнішній вигляд в дитини завжди неохайний. За характером добрий, товариський. Любить займатися декоративно-прикладним мистецтвом, багато часу проводить за телефоном. Рівень успішності має низький та середній з усіх предметів. З багатьох предметів відсутні зошити. Схильний до постійних пропусків без поважних причин. У І семестрі (з 01.09 по 22.12.2025 р.) не був присутній на уроках 68 учбових днів, що складає 364 навчальну годину. Документів щодо причини пропусків освітнього процесу батьком ніяких не надано. Батько ОСОБА_1 не бере участь у вихованні свого сина. Він не цікавиться життям сина, тому вихованням дитини зрідка займається старший брат ОСОБА_5 . Більшу частину часу хлопець наданий сам собі. ОСОБА_1 не відвідує батьківські збори, ігнорує телефонні дзвінки та уникає спілкування з класним керівником (а.с.20).
Відповідно до психологічного висновку малолітнього ОСОБА_2 від 17.03.2026 року, основною значущою особою в його житті є брат. Саме з ним дитина проводить більшість часу, відчуває емоційний комфорт, безпеку та довіру. Дитина описує взаємодію з братом як стабільну та підтримуючу. Інші члени сім`ї у відповідях дитини представлені обмежено, що може свідчити про знижену емоційну включеність або дистанційованість. Зі слів дитини, спілкування з батьком є епізодичним та обмеженим. Останній контакт відбувався близько двох місяців тому і мав формальний характер (коротка зустріч без значущої взаємодії). Дитина описує своє самопочуття поруч з батьком як «некомфортне», при цьому зазначає суперечливість переживань («по-різному»). Емоційна близькість з батьком відсутня: дитина не ділиться з ним особистими переживаннями, не звертається за підтримкою в складних ситуаціях. Водночас дитина згадує ситуацію, пов`язану з неадекватною поведінкою батька (в стані алкогольного сп`яніння), що могла вплинути на формування відчуття небезпеки або напруження у взаємодії. Дитина висловлює чітке бажання проживати разом з батьком, підкреслюючи значущість цієї особи як основного джерела підтримки та комфорту (а.с.27-29).
Малолітній свідок ОСОБА_2 у присутності психолога ОСОБА_6 повідомив, що проживає разом з братом ОСОБА_7 у м. Кобеляки. Йому добре живеться з братом. Батька востаннє бачив 2 роки тому, коли навчався в 5 класі. Деякий час (не пам`ятає коли саме) батько жив з ним та мамою. Батько не телефонує до нього, на день народження не привітав.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_8 (тітки дитини по лінії матері) від 23.12.2025 року, наданих службі у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 залишив свого сина ОСОБА_2 приблизно в 2015 році. За період проживання ОСОБА_1 у сім`ї були постійні конфлікти, сварки. Постійної роботи не мав, матеріально не забезпечував сім`ю. на даний час батько не спілкується із сином, не цікавиться життям і здоров`ям дитини, його навчанням, не проявляє ніякого зацікавлення щодо подальшого спілкування (а.с.31).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 05.03.2026 року, наданих службі у справах дітей виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, з 2010 року він проживав з ОСОБА_3 , не більше двох років. У 2012 році ОСОБА_3 народила хлопчика, якого назвали ОСОБА_9 . Після народження дитини ОСОБА_3 зареєструвала дитину на себе як одинока мати. Через деякий час ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_3 записати його батьком дитини, так як вони проживали в цивільному шлюбі. 12.12.2012 року вони подали заяви в ДРАЦС про визнання батьківства і ОСОБА_1 був офіційно записаний батьком ОСОБА_2 . Під час їхнього недовготривалого спільного проживання між ними виникали постійні сварки, конфлікти, в зв`язку з чим ОСОБА_1 залишив сім`ю. Після чого проживав періодично у своєї сестри ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки немає власного житла, а за адресою місця реєстрації: с. Солошине Кременчуцького району Полтавської області, будинок зруйнований та непридатний для проживання. ОСОБА_1 зазначав, що він намагався підтримувати відносини із сином, але мати ОСОБА_3 перешкоджала йому в цьому, та й сам ОСОБА_9 не виявляв ніякого бажання спілкуватися з батьком. По можливості (в міру надходження коштів від непостійного заробітку) ОСОБА_1 купував синові взуття, одяг, продукти харчування. На даний час ОСОБА_1 не моє можливості допомагати синові фінансово, так як ніде не працює (а.с.32).
05.03.2026 року проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого складено акт, згідно якого, за вказаною адресою ОСОБА_1 проживає не постійно, веде бродяжницький спосіб життя в період вживання алкогольних напоїв (а.с.30).
Постановою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 04.12.2025 року в справі № 532/2844/25 (провадження № 3/532/822/2025) ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, та до нього застосовано стягнення у виді штрафу в розмірі 850,00 гривень (а.с.22-24).
Рішенням виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області від 23.03.2026 року № 27 затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33-36). 
Положеннями статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У відповідності до ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення будь-кого з батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року в справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Судом установлено, що відповідач свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не спілкується з дитиною, що свідчить про те, що на цей час зв`язок батька і дитини втрачено. 
За таких обставин, суд вважає, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо малолітнього сина є підставою для позбавлення його батьківських прав.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
За змістом ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 182 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Враховуючи викладене вище, з ОСОБА_1 необхідно стягувати на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 01 квітня 2026 року.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Оскільки позов задоволено повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, та враховуючи, що при зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд,- 
У Х В А Л И В:

Позов органу опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь закладів, установ, опікунів або інших фізичних чи юридичних осіб, де перебуватиме дитина, аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 квітня 2026 року і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2662,40 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони: 
позивач - орган опіки та піклування виконавчого комітету Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, код ЄДРПОУ 04057304, м. Кобеляки, вул. Касьяна, 29 Полтавського району Полтавської області.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 

Суддя