Справа № 216/5072/26
провадження 2/216/4158/26

РІШЕННЯ
іменем України 
ЗАОЧНЕ 
17 липня 2026 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - Маланюка О.Я.,
за участю секретаря судового засідання - Агурейчевої А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання фінансового кредиту № 35315-09/2024 від 27.09.2024 року в загальному розмірі 15832,00 грн, а також судових витрат: 2662,40 грн судового збору та 8000,00 грн витрат на правничу допомогу. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» (Первісний кредитор) та Відповідачем ОСОБА_1 за допомогою засобів інформаційно-комунікаційних систем (онлайн на вебсайті suncredit.com.ua) було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 35315-09/2024. За умовами вказаного договору Відповідачу було надано фінансовий кредит у розмірі 6000,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності, строком на 120 днів, зі встановленням кінцевої дати погашення - 24 січня 2025 року.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, забезпечивши безготівкове перерахування грошових коштів на рахунок Відповідача за реквізитами її особистої платіжної картки. Проте Відповідач, у порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства України, не виконала належним чином свої договірні зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася стійка заборгованість.
24 березня 2025 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», відповідно до вимог статей 512 - 516 Цивільного кодексу України, було укладено Договір факторингу № 24032025, за умовами якого Позивач набув статусу Нового кредитора та отримав право грошової вимоги до осіб, які є боржниками Первісного кредитора, включаючи й Відповідача ОСОБА_1 за договірними зобов`язаннями від 27.09.2024 року.
Станом на дату звернення з позовом до суду, заборгованість Відповідача перед Новим кредитором не погашена і згідно з наданим розрахунком становить 15832,00 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 4840,00 грн; заборгованість за відсотками (процентами) за користування кредитом - 2976,00 грн; заборгованість за штрафом (неустойкою) - 8016,00 грн.
На підставі викладеного Позивач просить суд стягнути з Відповідача вказану суму боргу, а також покласти на неї судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 грн.
Ухвалою суду від 07 липня 2026 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник Позивача у судове засідання не з`явився, у тексті позовної заяви та доданих клопотаннях зазначив, що розгляд справи просить здійснювати за відсутності представника Товариства, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений відповідно до вимог закону. Судові повістки відповідачу надсилалися за місцем реєстрації а також у вигляді смс на номер мобільного телефону зазначеного в позовній заяві, та на застосунок «Viber». Також відповідача повідомлено про розгляд справи шляхом розміщення повідомлення на сайті «Судова влада». Причину неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. З врахуванням неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд вирішив здійснювати розгляд справи за відсутності учасника справи в заочному порядку за згодою позивача, в порядку спрощеного позовного провадження.
З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які маютьюридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 27.09.2024 року Відповідач ОСОБА_1 зареєструвалася в інформаційно-комунікаційній системі (Особистому кабінеті) на вебпорталі suncredit.com.ua, який належить Первісному кредитору . Вона заповнила детальну Заявку-анкету на отримання споживчого мікрокредиту, де вказала свої повні паспортні дані, реєстраційний номер облікової картки платника податків та реквізити банківської картки.
Перед безпосереднім підписанням правочину Відповідачу в електронній формі було надано Паспорт споживчого кредиту, який містить усі істотні характеристики фінансового продукту, структуру платежів, реальну річну процентну ставку та графік погашення, що підтверджується її ознайомчим кліком та підписом. Акцепт оферти (підписання кредитного договору) Відповідач здійснила о 23:11:15 шляхом введення одноразового алфавітно-цифрового ідентифікатора (коду) W2914, надісланого в СМС-повідомленні на її верифікований фінансовий номер телефону НОМЕР_1 .
Відповідно до частин першої та другої статті 205 Цивільного кодексу України (ЦК України) правочин може вчинятися в письмовій або електронній формі .
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість сторін, оформлена в електронній формі. Згідно з частиною дванадцятою статті 11 та статтею 12 цього ж Закону, електронний договір, підписаний шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, за своїми правовими наслідками повністю прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Таким чином, форма спірного договору повністю відповідає вимогам чинного законодавства.
Факт реального надання та отримання кредитних коштів у розмірі 6000,00 грн на рахунок Відповідача беззаперечно підтверджується деталізованою довідкою та транзакційним звітом офіційного платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК» (витяг з Реєстру платіжної інфраструктури, вих. № 20260220-386 від 20.02.2026 р.). Платіж виконано успішно 27.09.2024 року о 23:15:05, код авторизації 004753, транзакція № 74810fcc-3401-4f05-9e9c-400047fc4e67. З огляду на це, договір є укладеним та чинним, а у Відповідача виник повний комплекс цивільних обов`язків щодо повернення отриманого блага.
На підставі договору факторингу № 24032025 від 24.03.2025 року та відповідно до ст. 512, 514 ЦК України право вимоги за вказаним правочином законно перейшло до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яке набуло статусу Нового кредитора (Позивача) .
Щодо стягнення тіла кредиту та договірних відсотків
Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк і відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства .
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається (ст. 525 ЦК України) . Статтею 1054 ЦК України чітко закріплено обов`язок позичальника повернути отриманий кредит та сплатити проценти.
Як вбачається з матеріалів справи та щоденного розрахунку, Відповідач належним чином кредитні кошти не повернула, здійснивши лише часткове погашення тіла кредиту, внаслідок чого залишок непогашеного тіла кредиту становить 4840,00 грн, що підлягає обов`язковому стягненню .
Аналізуючи вимогу про стягнення відсотків у розмірі 2976,00 грн, суд провів ретельну перевірку періоду та меж їх нарахування. Пунктом 1.2 Договору встановлено чіткий строк кредитування - 120 днів (з 27.09.2024 по 24.01.2025).
Щоденна відсоткова ставка визначена на рівні 1% (акційна ставка 0,88%), що повністю узгоджується із нормами Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 року щодо встановлення максимального ліміту сукупної денної ставки за споживчими кредитами на рівні не більше 1% на день.
Дослідження щоденної таблиці Розрахунку заборгованості показало, що Позивач здійснював нарахування відсотків виключно з першого дня надання кредиту (27.09.2024) до останнього дня встановленого договором строку (24.01.2025) . З 25.01.2025 року (дати початку фактичного прострочення) нарахування відсотків було повністю зупинено.
Такий розрахунок є вірним та повною мірою відповідає сталій правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у зразковій постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, відповідно до якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. 
Оскільки нарахування здійснено строго в межах строку кредитування, відповідно до умов п. 3.3 договору, вимог статей 1048, 1054 ЦК України, а також пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», сума відсотків у розмірі 2976,00 грн є законною, математично правильною та підлягає задоволенню..
Щодо стягнення пені та штрафів:
Позивач просить стягнути з Відповідача штраф (неустойку) в розмірі 8016,00 грн, який було нараховано 25.01.2025 року одноразово у вигляді 100% від суми боргу на підставі пункту 5.3 Договору за факт допущення першого дня прострочення .
Суд категорично не погоджується з правомірністю цього нарахування та констатує порушення Позивачем імперативних норм захисного законодавства України з таких підстав.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженим Законом України № 2102-IX, в Україні було введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася і є чинною на момент виникнення спірних правовідносин та розгляду справи судом.
З метою захисту прав громадян-споживачів фінансових послуг у цей складний період, законодавець вніс суттєві зміни до регуляторних актів. Так, Законом України № 2120-IX від 15.03.2022 року Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» було доповнено пунктом 6-1.
Відповідно до імперативного змісту пункту 6-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування»: «У період дії воєнного стану в Україні та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит, в тому числі, але не виключно, споживач звільняється від обов`язку сплачувати кредитодавцю неустойку (штраф, пеню) та інші платежі, нарахування яких передбачено договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором».
Зазначена норма закону є нормою прямої дії та має вищу юридичну силу порівняно з будь-якими внутрішніми правилами МФО чи пунктами підписаного сторонами договору (включаючи п. 5.3 спірного Договору). Жодні штрафні санкції за прострочення споживчих кредитів, укладених чи порушених під час дії воєнного стану, не можуть бути нараховані судом або стягнуті. 
Оскільки факт порушення договірного строку припав на період дії воєнного стану (січень 2025 року), Відповідач наділена законним імунітетом від нарахування будь-яких штрафних санкцій.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання що у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу в розмірі 8016,00 грн слід відмовити у повному обсязі.
Щодо розподілу судових витрат та правничої допомоги:
Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує відшкодування судових витрат з іншої сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог .
Позивач заявив вимогу на загальну суму 15832,00 грн, а суд визнав обґрунтованими вимоги лише на суму 7816,00 грн (тіло кредиту 4840,00 грн + відсотки 2976,00 грн), що становить 49,37% від первісної ціни позову .
Позивачем за подання позову в електронній формі через систему «Електронний суд» з урахуванням знижувального коефіцієнта 0,8 було сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн . Таким чином, пропорційному стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір у розмірі 1314,43 грн (2662,40 грн * 49,37%).
Позивач заявив до стягнення 8000,00 грн фіксованих витрат на оплату послуг адвокатського об`єднання. 
Відповідно до статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторони. Суд, оцінивши надані акти та детальний опис послуг, враховуючи, що дана справа є типовою, незначної складності (категорія мікрокредитів), розглядалася в порядку спрощеного провадження без явки в судове засядання сторін та тривалих судових засідань, а також беручи до уваги факт відмови у задоволенні половини позовних вимог (щодо штрафів), дійшов висновку, що заявлена сума 8000,00 грн є надмірною та неспівмірною з ціною позову та розміром задоволених вимог.
Керуючись критеріями розумності, справедливості та балансу інтересів сторін, суд вважає за необхідне зменшити ці витрати та стягнути з Відповідача на користь Позивача суму в розмірі 2800,00 грн, що є достатньою та справедливою компенсацією.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 205, 512, 514, 526, 530, 610, 1048, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 12, 13, 76-81, 137, 141, 223, 258, 259, 264, 265, 274-279, 280-283 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту № 35315-09/2024 від 27.09.2024 року в загальному розмірі 7816,00 грн (сім тисяч вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок), яка складається з: заборгованості за тілом кредиту (фактично отриманий залишок позики) - 4840,00 грн; заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованими в межах договірного строку - 2976,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог у сумі 1314,43 грн (одна тисяча триста чотирнадцять гривень 43 копійки) та витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2800,00 грн (дві тисячі вісімсот гривень 00 копійок).
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте Центрально-Міським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», код ЄДРПОУ 35234236, місцезнаходження: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд.1, корпус 28.
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено та підписано 17 липня 2026 року.

Суддя         О.Я.МАЛАНЮК