Справа № 752/2126/26 
Провадження № 2/752/6946/26

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

27 липня 2026 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді: Плахотнюк К.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
в с т а н о в и в:

у грудні 2025 року ТОВ «ФК» «Сіті Колект» звернулося до суду з вказаним позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 3508559 від 05.03.2023 року в розмірі 20 149,99 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн і витрати на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн.
Позов обґрунтовується тим, що 05.03.2023 між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3508559 відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура України» надало відповідачу кредит в сумі 4 000,00 грн на строк 359 днів, зі стандартною процентною ставкою 1,99 %, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК Профіт» укладено Договір факторингу № 26102023, згідно з яким до ТОВ «ФК Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором.
09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» укладено Договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно з яким до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором.
Згідно з додатком 1 (Реєстру боржників) до Договору факторингу № ДО-20250909/001 від 09.09.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем ТОВ «ФК Профіт» в сумі 20 149,99 грн, яка складається з: 3 999,99 грн - тіло кредиту; 16 150,00 грн - нараховані відсотки.
На підставі викладеного, позивач просить позов задовольнити.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 17.03.2026 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 
Відповідачем відзиву на позов до суду не подано, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався. Судова повістка, яка була направлена на адресу реєстрації відповідача, повернута до суду без вручення.
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою ч. 5 ст. 279 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечує позивач, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
05.03.2023 року між ТОВ «Лінеура України» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 3508559, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура України» надало відповідачу кредит в сумі 4 000,00 грн на строк 360 днів, зі стандартною процентною ставкою 2,00 %, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами. Відповідачем договір підписано електронним підписом Н917.
Згідно з повідомленням ТОВ «Пейтек Україна» № 20240228-3022 від 28.02.2024 року відповідно до Договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 року успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 05.03.2023 року 04:42:07 на суму 4 000,00 грн, номер транзакції в системі ТОВ «Лінеура Україна» 35085591677984123, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 .
За розрахунком ТОВ «Лінеура Україна» заборгованість за Договором № 3508559 від 05.03.2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 26.10.2023 року становить 20 149,99 грн, з яких тіло кредиту: 3 999,99 грн; нараховані відсотки: 16 150,00 грн.
26.10.2023 року між ТОВ «Лінеура України» та ТОВ «ФК Профіт» укладено Договір факторингу № 26102023, згідно з яким до ТОВ «ФК Профіт» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором на суму 20 149,99 грн, з яких тіло кредиту: 3 999,99 грн; нараховані відсотки: 16 150,00 грн (номер в реєстрі 4732).
09.09.2025 року між ТОВ «ФК Профіт» та ТОВ «Сіті Колект» укладено Договір факторингу № ДО-20250909/001, згідно з яким до ТОВ «Сіті Колект» перейшло право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором на суму 20 149,99 грн, з яких тіло кредиту: 3 999,99 грн; нараховані відсотки: 16 150,00 грн (номер в реєстрі 946).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з положеннями ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем він вважається укладеним в письмовій формі.
З огляду на зазначені норми права Верховний Суд у своїх постановах дійшов висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року в справі № 732/670/19, від 23.03.2020 року в справі № 404/502/18, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 16.12.2020 року в справі №561/77/19.
В п. 1 ст. 629 ЦК України вказано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 1 ст. 612 ЦК України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Статтями 1048, 1050 ЦК України встановлено, що у випадку встановлення договором обов`язку позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Отже, судом з`ясовано, що відповідач отримав кредит, у подальшому розпорядився позиченими коштами на власний розсуд, свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти та обумовлені Договором проценти не повернув. 
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Крім того, з відповідача на користь позивача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.
Щодо стягнення судових витрат у розмірі 9 000,00 грн на професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
При цьому, позивач надав на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу Договір № 25 від 17.10.2025 року про надання правової допомоги, укладений між ТОВ «ФК «Сіті Колект» та адвокатом Бацюк О.В., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 12.03.2012 року № 691, заявку про надання правової допомоги від № 876 від 25.11.2025 року щодо погодження надання правових послуг щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на загальну суму 9 000, 00 грн і витяг з акта про надання правової допомоги від 25.11.2025 року № 876 щодо погодження надання правових послуг щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на загальну суму 9 000, 00 грн, додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги № 25 від 17.10.2025 року (прайс лист), платіжну інструкцію від № 711 від 01.12.2025 року щодо отримання адвокатом Бацюк О.М. оплати правової допомоги згідно з Договором № 25 від 17.10.2025 року в розмірі 65 000,00 грн.
Поряд із цим, заявка про надання правової допомоги від № 876 від 25.11.2025 року і витяг з акта про надання правової допомоги від 25.11.2025 року № 876 стосуються погодження надання правових послуг щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_2 , а не з відповідача.
Також Договір № 25 від 17.10.2025 року про надання правової допомоги, додаток № 1 до вказаного Договору та платіжна інструкція від № 711 від 01.12.2025 року не містять відомостей про те, що надання правових послуг відбувалося щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 .
Отже, позивачем не підтверджено документально понесення витрат на правову допомогу в розмірі 9 000,00 грн саме в межах цієї справи.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 141, 265, 268, 273, 280-289 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Сіті Колект» (місцезнаходження: просп. Соборності, буд. 30-А, прим. (офіс) 321, м. Київ, 02154, код ЄДРПОУ 43950742) заборгованість в розмірі 20 149,99 грн (двадцять тисяч сто сорок дев`ять гривень 99 копійок) і суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок).
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк