Справа № 473/3427/26

РІШЕННЯ
іменем України

"09" вересня 2026 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Булкат М.С.,
за участю: секретаря судового засідання Соколенко Д.К. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ

У липні 2026 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник позивачки ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням нею навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку . 
В обґрунтування позовних вимог представник позивачки зазначає, що вона є повнолітньою особою, навчається в Вознесенському професійному аграрному ліцеї за професією кухар в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. ЇЇ батько - відповідач ОСОБА_2 має можливості утримувати свою повнолітньою доньку, а тому може приймати участь в матеріальному утриманні доньки. Зазначене стало підставою для звернення з даним позовом до суду. 
В судове засідання позивачка та представник позивачки ОСОБА_3 не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, судом відповідно до ч. ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомили
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та на підставі наявних в ній доказів, суд встановив, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 про що в книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис № 320.
Остання навчається в Вознесенському професійному аграрному ліцеї за професією кухар. Строк закінчення навчання 13 лютого 2027 року , що підтверджується довідкою № 228, виданою вказаним навчальним закладом 19 травня 2026 року. 
Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.
Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Право на утримання припиняється в разі припинення навчання.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Суд встановив, що ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю. Вона є здобувачкою освіти, навчається на денній формі навчання, тому не має можливості самостійно отримувати заробіток, тобто потребує матеріальної допомоги від батьків.
З матеріалів справи не вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не має можливості утримувати свою повнолітню доньку, а тому може приймати участь в матеріальному утриманні доньки в розмірі, який ним визнається, а саме 1/6 частини його заробітку (доходу).
В силу положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 1 331,20 грн.
Згідно ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Керуючись ст.ст.12,13, 76-83, 141, 259, 263-265, 272, 273, ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти в зв`язку з продовженням нею навчання, в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, за весь час навчання, починаючи з 02 липня 2026 року та до 13 лютого 2027 року при умові продовження нею навчання.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. 
Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Суддя М. С. Булкат