ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2026 року | м. Дніпро | справа № 280/10203/25
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Баранник Н.П., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 р. (суддя Сіпака А.В.) в адміністративній справі №280/10203/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, поданою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, які полягають у неналежному виконанні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 у справі №280/10203/26 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити йому виплату пенсії, перераховану на виконання цього рішення суду без урахування (застосування) до відповідних виплат постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821 "Про затвердження Порядку здійснення з бюджету Пенсійного фонду України видатків на виплату пенсій (щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці), призначених (перерахованих) на виконання судових рішень", починаючи з 14.04.2026.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 р. зазначену заяву повернуто заявнику у зв`язку із відсутністю документа про сплату судового збору або доказів наявності права на пільги, встановлені ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
У поданій апеляційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу суду від 04 червня 2026 р. і направити справу для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що за правовим висновком Верховного Суду, сформульованим у постанові від 15.11.2024 у справі №140/8660/20, за подання заяви в порядку статті 383 КАС України судовий збір не підлягає сплаті.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Підставою для повернення судом першої інстанції заяви ОСОБА_2 стала обставина ненадання останнім документу про сплату судового збору.
За вимогами пункту 9 частини 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства у заяві про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, зазначається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" (Закон № 3674-VI). Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється, серед іншого, за подання до суду іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Таке формулювання вказує на те, що за подання усіх заяв, які передбачені процесуальним законом, підлягає справлянню судовий збір.
Оскільки заява «про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду» передбачена процесуальним законом (стаття 383 КАС України), то за змістом частини першої статті 3 Закону № 3674-VI за її подання підлягає сплаті судовий збір.
Розміри ставок судового збору передбачено статтею 4 Закону № 3674-VI.
Водночас, ставка судового збору за подання заяви в порядку статті 383 КАС України статтею 4 Закону № 3674-VI не передбачена.
Верховний Суд, здійснивши аналіз наведених правових норм, зазначив, що "передбачена статтею 383 КАС України заява хоч і віднесена до числа об`єктів справляння судового збору, однак відсутність у Законі № 3674-VI відповідної ставки виключає можливість вимагати його сплати від позивача, що дозволяє зробити висновок про те, що за подання такої заяви судовий збір не підлягає сплаті" (справи №160/13650/24, №140/8660/20).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів визнає доводи апеляційної скарги обґрунтованими. 
Неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, є підставами, визначеними пунктом 4 частини 1 статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування оскарженої ухвали та направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2026 р. в адміністративній справі №280/10203/25 - скасувати.
Адміністративну справу №280/10203/25 - направити для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 30 липня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.П. Баранник