Справа № 761/17363/25
Провадження № 2-др/761/28/26

ДОДАТКОВЕ 
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

28 квітня 2025 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
В позовних вимогах позивач просив: 
стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» на користь позивача матеріальну шкоду у сумі 482 151,21 грн.;
стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2 000,00 грн.
Протокольною ухвалою суду від 30.10.2025 року було замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» на належного відповідача ОСОБА_2 .
Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 482 152 (чотириста вісімдесят дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривни 21 копійку матеріальної шкоди, 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, судовий збір в сумі 4 841,52 грн.
Разом з тим, 03.11.2025 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» було подано до суду заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 600,00 грн.
Заява обгрунтована тим, що у провадженні Шевченківського районного суду перебуває цивільна справа №761/17363/25 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ІНС.ЛОУ ГРУП», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.
30.10.2025 року судом було постановлено ухвалу про закриття провадження відносно Відповідача-1 ТОВ «ЮК «ІНС.ЛОУ ГРУП» як неналежного первісного відповідача.
У зв`язку із необхідністю представлення своїх інтересів адвокатом у цій судовій справі, з метою захисту своїх прав, для отримання належної професійної правничої допомоги Відповідач-1 звертався до адвоката Богуцького Івана Олександровича, за результатами чого між ними було укладено Договір про надання правової допомоги № 20/05/25-АБ від 20.05.2025 року.
Згідно з Додатком № 1 до Договору № 20/05/25-АБ від 20.05.2025 року вартість послуг правової допомоги підлягає сплаті протягом 3 (трьох) днів з дня набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі № 761/17363/25 на підставі Акта виконаних робіт.
Так, на основі вказаного Договору, укладеного між Відповідачем-1 та адвокатом Богуцьким І.О., останній очікував надання Відповідачеві-1 таких послуг (вчинення процесуальних дій поза судовим засіданням та у судовому засіданні) у попередньому (орієнтовному) розмірі вартістю 45 000,00 грн. (із яких станом на день подання відзиву на позовну заяву було фактично надано правову допомогу вартістю 16 200,00 грн., додатково очікувалося надання у подальшому правової допомоги вартістю 28 800,00 грн.), а Відповідач-1 відповідно очікував понести такі витрати, з розрахунку 1 800,00 грн. за 1 годину роботи.
Вказані витрати сторони Заявника (Відповідача-1) на фактично отриману професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї судової справи у сукупному розмірі 30 600,00 грн. підлягають стягненню із Позивача на користь Заявника (Відповідача-1) у зв`язку із необґрунтованим пред`явленням позову стороною Позивача до Відповідача-1 (що у процесі розгляду справи було як визнано Позивачем, так і встановлено судом).
26.01.2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в яких представник позивача просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 3 000,00 грн..
Як зазначено у заяві, комплексний аналіз ст.317 ЦК України, п.2.2. ПДР України дає підстави зробити висновок, що передаючи реєстраційний документ на транспортний засіб особі, що має посвідчення водія, передає право керування та користування транспортним засобом, але не передає право володіння таким транспортним засобом. Будь-яких належних допустимих доказів того, що автомобіль «Пежо», д/н НОМЕР_3 , вибув із володіння Заявника станом на дату подання позову Позивач не мав, за таких обставин правомірно вважав, що володільцем автомобіля «Пежо», д/н НОМЕР_3 , та належним відповідачем у справі щодо відшкодування матеріальної шкоди є саме Заявник.
Разом з відзивом на позов Заявником надано копію рішення Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 року у справі №755/19602/24, яким фактично Суд встановив, що особою, відповідальною за збитки є Відповідач -2 - ОСОБА_2 , тобто фактично зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 визнано володільцем автомобіля «Пежо», д/н НОМЕР_3 .
Зазначені обставини не були та не могли бути відомі Позивачу станом на дату подання позову, оскільки зазначені обставини є встановленими після набрання рішенням Вільногірського районного суду Дніпропетровської області від 27.05.2025 року у справі №755/19602/24 законної сили відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України.
22 вересня 2025 року, до початку розгляду справи по суті, Позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача в частині позовних вимог до Заявника.
Відтак відсутні підстави для визнання дій Позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами, його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені Заявником витрати на правничу допомогу. 
Позивачу заподіяно шкоди, через що він і звернувся до Суду за захистом своїх порушених прав, його фінансовий стан значно погіршився через заподіяння йому шкоди, тому представник просила Суд врахувати зазначене при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Також представник зазначає, що заявлені витрати не повною мірою відповідають критеріям реальності, неминучості, розумності, пропорційності, визначеним положеннями статті 141 ЦПК України, з огляду на таке: заявлені витрати в частині консультації клієнта та вивчення матеріалів справи не відповідають критерію неминучості витрат сторони у судовій справі, оскільки саме по собі консультації клієнта та вивчення матеріалів справи не належать до представництва та захисту прав клієнта у суді та охоплюються (є складовою) підготовкою та поданням відзиву на позовну заяву, що заявлені як окремі послуги, тому не можуть вважатися фактично понесеними як окремий вид робіт, виконаних адвокатом.
Крім того розмір витрат на оплату послуг адвоката очевидно не є співмірним із складністю справи: дана справа є нескладною, і не потребує значних ні часових втрат адвоката, ні значної інтелектуальної праці, тому розмір витрат на правничу допомогу є очевидно завищеним, тому Позивач критично оцінює необхідність несення витрат на правничу допомогу у даній справі у такому розмірі.
Згідно з положеннями ч.3 ст.270 ЦПК України, оскільки суд вирішує лише питання про судові витрати розгляд заяви проводиться без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали вищезазначеної справи, враховуючи заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, суддя вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення у даній справі, частково задовольнивши заяву, виходячи з наступного.
Як встановлено судом, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 січня 2026 року позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено в повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 482 152 (чотириста вісімдесят дві тисячі сто п`ятдесят дві) гривни 21 копійку матеріальної шкоди, 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на відшкодування моральної шкоди, судовий збір в сумі 4 841,52 грн..
Враховуючи те, що протокольною ухвалою суду від 30.10.2025 року було замінено неналежного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» на належного відповідача ОСОБА_2 , питання про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» на користь позивача грошових коштів не вирішувалось.
Частина 5 статті 51 ЦПК України визначає, що відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.
Частина 1 та 2 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: копію договору №20/05/25-АБ про надання правової допомоги від 20.05.2025 року; копію додатку №1 до Договору, яким визначено вартість послуг в сумі не більше 45 000,00 грн.; копію акту виконаних робіт №01 від 11.07.2025 року до Договору №20/05/25-АБ на загальну суму 16 200,00 грн.; копію акту виконаних робіт №02 від 03.11.2025 року до Договору №20/05/25-АБ на загальну суму 14 400,00 грн.
Враховуючи положення статті 28 Правил адвокатської етики (затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року) необхідно дотримуватись принципу «розумного обґрунтування» розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.
За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).
В той же час, необхідно зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 160/19098/21 від 01 лютого 2023 року).
Враховуючи викладене, а також з урахуванням заперечень сторони позивача щодо розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає, що заявлений Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 , є неспівмірним із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, а тому суд приходить до висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді першої інстанції, який підлягає відшкодуванню в сумі 5 000,00 грн.
Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 144, 259, 260, 270, 353 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «Інс.Лоу Груп» (ЄДРПОУ 42341708, адреса: м.Київ, площа Галицька, буд.1, оф.34) судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:       Н.Г. Притула