ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6846/26 Справа № 210/1778/26 | | Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Бондар Я.М.,
суддів – Акуленка В.В., Остапенко В.О.
секретар судового засідання – Лідовська А.А.
сторони:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 березня 2026 року, яке ухвалено суддею Вікторович Н.Ю. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області (дата складання повного судового рішення не вказана),-
В С Т А Н О В И В
В березні 2026 року ОСОБА_1 через свого представника звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві.
Позовна заява мотивована тим, що позивачка є матір`ю ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, перебуваючи на посаді слюсаря аварійно-відновлювальних робіт Комунального підприємства «Кривбасводоканал» під час виконання своїх трудових обов`язків. Відповідно до п. 7 Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25 липня 2025 року від 18.09.2025 року, затвердженого в.о. начальника Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці С.В. Бланк 18 вересня 2025 року, комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок зі смертельним наслідком, який стався з слюсарем аварійно-відновлювальних робіт Комунального підприємства «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 , є такий, що пов`язаний з виробництвом.
Внаслідок втрати сина Позивачу завдана немайнова (моральна) шкода, яка полягає в наступному, її рідним завдана незгладима моральна шкода на все їх подальше життя, яка полягає в тих стражданнях, які переносить позивач, у зв`язку з втратою близької та дорогої для неї людини. У зв`язку з чим, позивача просила суд стягнути з відповідача на користь позивача 665 000,00 гривень в порядку відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
Рішенням Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 березня 2026 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю працівника на виробництві, у розмірі 650 000,00 грн. (шістсот п`ятдесят тисяч гривень 00 коп.) без утримання податку з доходів фізичних осіб.
В іншій частині в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь держави судовий збір 6500,00 грн. (шість тисяч п`ятсот гривень 00 копійок).
В апеляційній скарзі представник відповідача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» адвокат Ботвінко О.А., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційна скарга мотивована тим, що розмір моральної шкоди визначено без врахування конкретних обставин справи, засад розумності, виваженості й справедливості. Судом не було враховано обставини нещасного випадку та дії відповідача, який самовільно здійснив вхід у газонебезпечне місце без дозволу відповідального за проведення робіт.
Відповідач наполягає на тому, що до спірних правовідносин підлягає застосуванню ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якою передбачено, що якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого розмір відшкодування зменшується, і у даному випадку вважає, що оскільки вини підприємства немає, моральна шкода взагалі відшкодуванню не підлягає.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Представник позивачки адвокат Гузєв І.Г. подав заяву, в якій просить провести апеляційний розгляд справи без участі позивачки та її представника, апеляційну скаргу відповідача просить залишити без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ОСОБА_3 , який підтримав апеляційну скаргу, та просив її задовольнити, позивачку ОСОБА_1 , яка проти задоволення апеляційної скарги зуперечувала, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_2 , про що 17 липня 1989 року Центрально-Міським відділом РАЦС складено відповідний актовий запис №836, батьками дитини зазначені: батько – ОСОБА_4 , мати – ОСОБА_5 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 17.07.1989 року. (а.с. 42)
Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрації шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00056995939 від 10.03.2026, 23 лютого 1990 року ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_5 , про що Центрально-Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №131. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_6 . Шлюб був розірваний 02 грудня 2009 року на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16.11.2009 року. (а.с. 47-48)
З вказаного слідує, що позивач по справі ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що 29 липня 2025 року Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради складено відповідний актовий запис №3076, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 29.07.2025 року. (а.с. 9)
Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 25 липня 2025 року о 18 годині 30 хвилин на КП «Кривбасводоканал» від 18.09.2025 року, який затверджено 22.09.2025 року в.о. начальником Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці С.В. Бланк встановлено, що нещасний випадок стався за наступних обставин.
Відповідно до п. 4 вказаного Акту приблизно о 07 годині 00 хвилин 25.07.2025 слюсар аварійно-відновлювальних робіт (далі - слюсар АВР) мереж водовідведення КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_2 прибув на робоче місце, а самс на територію Покровського цеху КП «Кривбасводоканал» (далі - Покровський цех) за адресою: вулиця Айдарівська, будинок місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область. У роздягальні Покровського цеху ОСОБА_2 разом з1 слюсарями АВР мереж водовідведення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перевдягнулися у спеціальний одяг, а саме: костюм робочий, черевики робочі, для виконання робіт у них були рукавині комбіновані.
Близько 07 години 45 хвилин заступник начальника цеху з експлуатації мереж водовідведення Покровського цеху Прядко Юрій Юрійович разом з майстром мереж водовідведення Покровського цеху ОСОБА_10 розпочали видачу завдання слюсарям АВР мереж водовідведення ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 .
ОСОБА_12 було видано завдання на усунення засмічення за адресою: по АДРЕСА_1 та перевірка камери на підтоплення за адресою: 
АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 близько 08 години 15 хвилин виїхали з території Покровського цеху на спеціальному автомобілі ЗІЛ (державний номер НОМЕР_3 ) (далі - спецавтомобіль), який призначений для перевезення слюсарів АВР до місця виконання робіт. Стан автомобіля технічно справний і випущений на лінію згідно подорожнього листа вантажного автомобіля від 25.07.2025.
Приблизно о 08 годині 35 хвилин слюсарі АВР ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 .. ОСОБА_9 , будучі укомплектовані засобами індивідуального та колективного захисту, а саме: рятувальними поясами з лямками (дата перевірки - 29.05.2025) на кожного члена бригали, страхувальними мотузками з карабіном (дата перевірки - 28.05.2025) на кожного члена бригади, захисними касками на кожного члена бригади, ізолюючими протигазами зі шлангом, двома лампами ЛБВК, акумуляторним ліхтарем напругою не вище 12В, виконали перевірку на засмічення колодязю за адресою: АДРЕСА_1 і потім, близько 09 години 00 хвилин, поїхали за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВА3». Там ОСОБА_9 і ОСОБА_7 перевірили наявність води у камері. камера була не затоплена.
О 09 годині 20 хвилин водій автотранспортних засобів ОСОБА_13 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 поїхали за адресою: АДРЕСА_3 , для того, щоб забрати електрогазозварника Центральної диспетчерської служби для виконання вогневих робіт за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВАЗ».
Після цього ОСОБА_12 , було видане окреме завдання ОСОБА_2 , а саме: роботи з промивання мереж водовідведення Покровського цеху гідродинамічною машиною «Акваджет», яка працює за принципом використання енергії водяного струменя під високим тиском для очищення внутрішніх стінок трубопроводів, за адресами: мікрорайон Індустріальний. будинки АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 . ОСОБА_2 разом з водієм автотранспортних засобів гідродинамічної машини «Акваджет» ОСОБА_14 приблизно з 10 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин виконували ці роботи.
Близько 10 години 40 хвилин водій автотранспортних засобів ОСОБА_13 разом з ОСОБА_15 ОСОБА_8 та електрогазозварником Центральної диспетчерської служби ОСОБА_16 приїхали за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВА3» для виконання вогневих робіт. Після закінчення вогневих робіт, приблизно о 12 годині 20 хвилин ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 відвезли ОСОБА_17 за адресою: АДРЕСА_3 .
Поки виконувалися вогневі роботи, об 11 годині 00 хвилин водій автотранспортних засобів ОСОБА_13 відвіз ОСОБА_9 та ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_6 для усунення засмічення.
Після того, як ОСОБА_13 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 відвезли ОСОБА_16 , забрали ОСОБА_2 , ОСОБА_9 .. ОСОБА_7 , та повернулися за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВАЗ».
ОСОБА_12 о 12 годині 30 хвилин надійшла інформація від начальника Покровського цеху КП «Кривбасводоканал» ОСОБА_18 , щодо можливого витоку стічних рідин з напірного колектору у селі Новопілля. ОСОБА_12 разом з обхідником водопровідно-каналізаційних мереж ОСОБА_19 прибули на місце витоку стічних рідин з напірного колектору у селі Новопілля та обстежили мережі для перевірки інформації. Знайшовши витік у напірному колекторі, неподалік від камери скиду, за кладовищем села Новопілля, ОСОБА_12 доповів про це ОСОБА_18 і залишився чекати його на місці витоку. По приїзду ОСОБА_18 визначилися, що це витік на напірному колекторі від каналізаційної насосної станції № 45 і потрібно робити перемикання колекторів у камері, яка знаходиться за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВА». Для усунення витоку ОСОБА_18 визначив всі необхідні дії та заходи для безпечного проведення робіт, а саме: склад бригади та кількість засобів індивідуального та колективного захисту, послідовність виконання, після чого він оформив і затвердив наряд-допуск N? 4964 на проведення газобезпечних робіт: ОСОБА_12 дав завдання слюсарям АВР ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 виконати перемикання колекторів мереж водовідведення у камері за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВА3». Виконавши всі перемикання ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 близько 13 годин 20 хвилин поїхали на спецавтомобілі у село Новопілля для подальшого виконання робіт.
Для усунення пориву на напірному колекторі необхідно було відкрити засувку в камері скиду, але камера була затоплена водою, яка потрапляла в неї ззовні, а саме: з витоку, який був на напірному колекторі. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_10 , щоб він супроводжував перевезення грязьової мотопомпи для відкачування води з камери скиду (грязьова мотопомпа призначена для перекачування стічної води, до її складу мотопомпи входять: мотопомпа, фільтр сітчастий - 1 штука, приєднувальні патрубки в зборі - 2 штуки, хомути - 3 штуки, шланг на всмоктувані - 6 м, шланг на скид - 4 м; помпа має в своєму складі двигун, що заправляється мастилом) з дільниці Покровського цеху за адресою: вулиця Айдарівська, будинок 13а, місто Кривий Ріг до камери скиду води у селі Новопілля. ОСОБА_12 також поїхав на дільницю Покровського цеху для допомоги при завантаженні мотопомпи на автомобіль УАЗ (державний номер НОМЕР_4 ), після цього поїхали у село Новопілля до камери схову.
Приїхавши на місце проведення робіт, слюсарі АВР встановили мотопомпу і почали відкачувати воду з камери. ОСОБА_12 озвучив слюсарям АВР ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 характер виконуваних робіт і необхідні для цього заходи з підготовки об`єкту до проведення газонебезпечних робіт та їх послідовність, а також заходи, які забезпечують безпечне виконання газонебезпечних робіт та вніс відповідні записи в наряд-допуск від 25.07.2025 №4964 на проведення газобезпечних робіт. Близько 16 годин 00 хвилин провів цільовий інструктаж з охорони праці слюсарям АВР ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 з зазначенням у наряді-допуску, згідно встановленої періодичності аналізу повітряного середовища, кожні 40 хвилин, ОСОБА_12 вів аналіз повітряного середовища лампою ЛБВК з фіксацією у наряді-допуску після кого слюсарі АВР розпочали відкачування води з камери скидання води. ОСОБА_12 здав ОСОБА_7 , щоб він спостерігав за роботою мотопомпи.
Близько 18 годин 00 хвилин, відкачавши воду до середини камери, ОСОБА_12 в черговий раз провів аналіз повітряного середовища лампою ЛБВК. висота ореолу полум`я не змінилася (не зменшилася і не збільшилася), що свідчило про те, що відсотковий вміст шкідливих газів в робочій зоні був в межах норми. Приблизно о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_12 побачив, що рівень води в камері скиду зменшується повільно, сказав ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , щоб без нього газонебезпечні роботи не починали, а сам поїхав перевірити стан засувки в камері за адресою: вулиця Електрозаводська, район «АвтоВАЗ», а також для того, щоб перевірити унеможливлення впливу на запірну арматуру сторонніх осіб. Приїхавши до камери, ОСОБА_12 побачив, що ключ на засувці, за допомогою якого вона відкривалася, був на місці, в тому положенні, в якому його залишили. Засувку ніхто не чіпав, сторонніх осіб біля камери не було.
В цей час ОСОБА_2 вирішив самостійно спуститися до камери скидання води (далі - камера). Він опустив в камеру металеву драбину та пішов одягати засоби індивідуального захисту, а саме: штани з костюму Л-І, рятувальний пояс, страхувальну мотузку, протигаз ПІШ-1. Потім почав спускатися до камери. В цей час ОСОБА_8 тримав один кінець страхувальної мотузки, яка була закріплена другим кінцем до рятувального поясу слюсаря АВР ОСОБА_2 . В якийсь момент ОСОБА_2 різким рухом зняв маску протигазу ПШ-І та впав у воду, яка ще залишилася у камері, потягнувши за собою страхувальну мотузку. Не очікуючи цього, слюсар АВР ОСОБА_8 послизнувся і упав на землю та не втримав кінець страхувальної мотузки внаслідок чого вона опинилася повністю у камері. Побачивши це, ОСОБА_10 швидко спустився до камери скиду, а саме стрибнув у воду, став на трубопровід, послизнувся та впав у воду.
В цей час грязьова мотопомпа забилася сміттям, що потрапило до неї під час відкачування рідини з камери, почався різкий приплив води до камери. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 спустилися до камери, щоб допомогти ОСОБА_10 та ОСОБА_2 вибратися з камери. ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_10 дістатися до драбини і піднятися з камери скиду, а ОСОБА_7 намагався знайти страхувальну мотузку та рятувальний пояс, які знаходилися на ОСОБА_2 , щоб витягти його з камери. Не знайшовши кінець страхувальної мотузки, він крикнув ОСОБА_8 , щоб той подав іншу страхувальну мотузку. Взявши мотузку у ОСОБА_8 , ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 намагалися прив`язати ОСОБА_2 , щоб допомогти йому піднятися на поверхню камери. Але ОСОБА_2 вів себе неадекватно, махав руками, перешкоджав обв`язанню його мотузкою. Через деякий час ОСОБА_7 відчув слабкість та запаморочення, почав рухатися до металевої драбини. ОСОБА_13 , який в цей час знаходився в кабіні автомобіля, почувши, що щось відбувається в камері, підійшов до камери та допоміг піднятися з камери скиду на поверхню ОСОБА_7 і ОСОБА_9 . Піднявшись з камери скиду на поверхню ОСОБА_9 пішов до мотопомпи, намагаючись очистити всмоктувальний пристрій від сміття, щоб мотопомпа почала відкачувати воду.
ОСОБА_13 спустився до камери скиду, щоб допомогти ОСОБА_2 вибратися з камери, але камера почала швидко наповнюватися водою. ОСОБА_13 намагався тримати голову ОСОБА_2 над поверхнею води. ОСОБА_2 сказав ОСОБА_13 , що йому погано, Через деякий час ОСОБА_13 стало важко тримати ОСОБА_2 і він пішов до металевої драбини. ОСОБА_8 допоміг піднятися ОСОБА_13 на поверхню. ОСОБА_2 залишився у камері.
Близько 18 годин 30 хвилин ОСОБА_10 зателефонував ОСОБА_12 , та повідомив, що ОСОБА_2 впав у камері, а інші слюсарі АВР не змогли його звідти витягти, та потрібно викликати службу порятунку і швидку медичну допомогу. ОСОБА_12 зателефонував о 18 годині 40 хвилин до Криворізької станції екстреної медичної допомоги та о 18 годині 46 хвилин до 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, а також ОСОБА_18 .
В цей час ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та ОСОБА_13 знаходилися на поверхні камери та приходили до тями після вищезазначених подій.
Рятувальники 3 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області прибули на місце настання нещасного випадку близько 18 години 55 хвилин. Прибувши на місце виклику, рятувальники за допомогою пожежного багра та рятувальної мотузки вилучили тіло ОСОБА_2 , який перебував у каналізаційному колекторі глибиною 2 м.
Медичні працівники Криворізької станції екстреної медичної допомоги комунального підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради прибули на місце нещасного випадку о 19 годині 00 хвилин та констатували біологічну смерть ОСОБА_2 .
Співробітники Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області прибули на місце настання нещасного випадку о 19 годині 08 хвилин. Вони опитали присутніх, оглянули місце настання нещасного випадку та оформили необхідні документи. Після проведення необхідних слідчих дій тіло ОСОБА_2 було направлено до Криворізького районного відділу Державної спеціалізованої установи «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи».
Приїхавши на місце проведення робіт. ОСОБА_12 та ОСОБА_18 побачили бригаду швидкої медичної допомоги і працівників служби порятунку, які дістали ОСОБА_2 з камери. Він був без ознак життя.
Відповідно до п. 5 вказаного Акту компетентна комісія дійшла висновків, що основна причина настання нещасного випадку: організаційна – недодержання вимог законодавства про охорону праці під час виконання робіт підвищеної небезпеки та/або експлуатації (застосування) устаткування підвищеної небезпеки, на які видано відповідний дозвіл. Порушено вимоги пунктів 2.4, 2.10 глави 2, пункту 5.5 глави 5 НПАОП 0.00-5.11-85 «Типова інструкція з організації безпечного ведення газонебезпечних робіт» затвердженої Держгіртехнаглядом СРСР 20.02.1985
Супутніми причинами згідно висновку комісії являються: порушення трудової і виробничої дисципліни, у тому числі: невиконання посадових обов`язків, невиконання вимог інструкції з охорони праці, не проведення технічних занять, щодо рятувальних робіт при аварійних ситуаціях. (а.с. 14-39)
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на відповідача, суд першої інстанції виходив із того, що нещасний випадок, який стався під час роботи ОСОБА_2 на КП «Кривбасводоканал» перебуває у причинному зв`язку із його смертю, а тому його матері має бути відшкодовано моральну шкоду на підставі статей 1167, 1168 ЦК України. 
Визначаючи розмір моральної шкоди у сумі по 650 000,00 грн., суд виходив того, що сам факт загибелі сина позивачки ОСОБА_2 беззаперечно свідчить про те, що його мати відчуває від цього негативні наслідки морального та психологічного характеру. Вона втратила сина, його допомогу та піклування і таку втрату не можливо відновити, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків і потребує додаткови х зусиль для організації свого життя. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу наявності підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди позивачці ОСОБА_1 зв`язку зі смертю сина ОСОБА_2 , який загинув в результаті нещасного випадку на виробництві.
Відповідно до ст. 16 ЦК України відшкодування моральної шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів судом.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Згідно із ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала, за наявності її вини.
Таким чином, ч. 1 ст. 1167 ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача.
Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові/дружині, батькам усиновлювачам, дітям усиновленим, а також особам, які проживали з нею однією сім`єю, згідно ч.2 ст.1168 ЦК України.
Право кожного на належні, безпечні і здорові умови праці встановлено ч.4 ст.43 Конституції України.
Згідно частин 1, 3 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Статтею 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Виходячи з аналізу зазначеної норми закону вбачається, що право на відшкодування моральної шкоди чоловікові, дружині, батькам, дітям, а також особам, які проживали з померлим однією сім`єю виникає у разі, якщо встановлено причинний зв`язок між смертю фізичної особи та ушкодженням здоров`я на виробництві.
Вказані підстави відповідальності ПрАТ «ЦГЗК» за моральну шкоду, спричинену внаслідок загибелі ОСОБА_2 судом встановлені в повному обсязі.
Так, відповідно до Акту розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, що стався 25 липня 2025 року о 18:30 годині, затвердженого 22 вересня 2025 року, встановлено, що нещасний випадок з ОСОБА_2 стався під час виконання ним трудових обов`язків згідно з внутрішнім трудовим розпорядком підприємства. Серед осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону та гігієну праці зазначено 6 посадових осіб підприємства, в тому числі потерпілий ОСОБА_2 , у вину якого поставлено те, що він не попіклувався про особисту безпеку і здоров`я.
Отже, доводи представника відповідача з приводу відсутності вини КП «Кривбасводоканал» щодо нещасного випадку з ОСОБА_2 , судом першої інстанції вірно не прийнято до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що нещасний випадок пов`язаний з виробництвом.
Факт заподіяння моральної шкоди позивачці у зв`язку з втратою близької людини встановлений в судовому засіданні. Зокрема, остання, у зв`язку із втратою близької людини (батька) переживає нервові потрясіння, вона постійно потребує підтримки, як фізичної так і моральної, що тягне за собою порушення її нормальних життєвих зв`язків та докладання з її боку додаткових зусиль для організації свого життя.
Судом першої інстанції встановлений й причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою відповідача – втрата життєвих зв`язків позивача з рідною людиною.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції в повному обсязі відповідають вимогам діючого цивільного законодавства та роз`ясненням, наданими Пленумом Верховного Суду України в п.5 Постанови «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4 з подальшими змінами, у зв`язку з чим доводи відповідача щодо невстановлення судом першої інстанції підстав відшкодування моральної шкоди з боку відповідача на користь позивача, зокрема й факту її заподіяння, є необґрунтованими.
Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги про те, що вина підприємства у смерті ОСОБА_2 відсутня, оскільки, потерпілий загинув внаслідок нещасного випадку на виробництві, виним у якому, окрім самого потерпілого, визнано й інших працівників підприємства.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. 
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, відшкодування якої здійснюється на підставі статей 1167, 1168 ЦК України, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України “Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди ” № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнали позивачі у справі, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 
На думку колегії суддів, розмір моральної шкоди визначено судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом враховано конкретні обставини по справі, моральні страждання позивачки, яка будучи пенсіонеркою втратила близьку людину (сина) та залишилася без його турботи і піклування, істотність вимушених змін у її життєвих стосунках, наслідки, що наступили, та їх невідворотність. 
У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача про необґрунтованість розміру моральної шкоди.
Фактично всі доводи, викладені в апеляційній скарзі не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, 
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу відповідача Комунального підприємства «Кривбасводоканал» залишити без задоволення.
Рішення Металургійного районного суду міста Кривого Рогу від 30 березня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 13 серпня 2026 року.

Головуючий: 
Судді: