Справа №601/903/26 
Провадження № 2/601/646/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЗАОЧНЕ
13 липня 2026 року 
Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Шульгач Н.М., 
за участю секретаря судового засідання Радчук І.В., 
представника позивача Бабій Н.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Лопушненської сільської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини,-

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить: встановити факт, що ОСОБА_3 здійснює самостійне виховання та утриманні дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони з 24.07.2017 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.10.2024 розірвано. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 в сторін народився син ОСОБА_4 . Дитина проживає із батьком та знаходиться на повному його утриманні. Позивач створив усі належні умови для проживання та розвитку сина, доглядає його та піклується про стан його здоров`я. Водночас, відповідач не бере участі у вихованні та утриманні сина, місцеперебування її не відоме. Встановлення факту перебування дитини на утриманні позивача необхідно для захисту прав та інтересів дитини, оформлення документів для отримання соціальної допомоги, вирішення питання про переміщення з дитиною без згоди матері, просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 08.04.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Протокольною ухвалою суду від 25.05.2026 підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду.
Представнк позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позові та пояснив, що відповідач ОСОБА_2 проживає за кордоном, де саме невідомо. Встановлення факту необхідне позивачу для вільного пересування дитини без згоди матері. ОСОБА_3 є військовозобов`язаний, про наявність відстрочки чи бронювання йому невідомо. 
Представник служби у справах дітей Лопушненської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак про день та час розгляду справи повідомлався належним чином.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, і не повідомила суд про причину своєї неявки, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується документально.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини:
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі із 24.02.2017, який рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 30.10.2024 у справі №601/2508/24 розірвано.
У даному шлюбі в сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .
Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 13.03.2026 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно акту обстеження на встановлення факту проживання від 12.03.2026 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано 6 осіб. З 2023 року у будинку фактично проживає двоє осіб, а саме: ОСОБА_3 та його неповнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 з 2023 року за даною адресою не проживає.
Відповідно до психолого-педагогічної характеристики ОСОБА_4 навчається у 3 класі Лопушненської ЗОШ І-ІІІ ступенів з 1 вересня 2025 року. За цей час перебування хлопця у навчальному закладі його успішністю і поведінкою цікавилися тато і бабуся. Вони відвідували виховні заходи класу і батьківські збори.
Згідно характеристики №136 від 16.03.2026 виданої Лопушненською сільською радою Кременецького району Тернопільської області, за час проживання в с.Велика Горянка ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони як відповідальний та турботливий батько. Зі слів сусідів він самостійно виховує та утримує сина. Мати дитини тривалий час перебуває за кордоном. Скарг від жителів громади на вищевказану особу не надходило. Зауважень до ОСОБА_3 зі сторони сільської ради немає. До адміністративної відповідальності не притягувався. 
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_8 . Вихованням дитини займається ОСОБА_9 , він проживає сам з дитиною. Вона не бачила ОСОБА_10 3 роки. ОСОБА_6 грається з її внуками. Мати не дзвонить, не пише, не приїжджає. Де ОСОБА_10 не знає. 
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона односельчанка, сусідка ОСОБА_3 . До розлучення ОСОБА_9 теж займався виховання ОСОБА_6 . Побут, лікування, школа, все лежить на ОСОБА_9 . Вона не знає де ОСОБА_10 , не бачила її 2-3 роки. Арсену буде 9 років. 
З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1, ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до вимог ч.1ст.319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Питання регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України).
Згідно з вимогами ч. 1 ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст. 122,125 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 ст. 157 цього Кодексу.
Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст.ст. 150-151 СК України.
За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з вимогами ч. 2, 3, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.
Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
В силу вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до вимог ст.160 СК України місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків; місцепроживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти.
Таким чином, за змістом наведених норм чинного законодавства, з настанням певних юридичних фактів, що підтверджуються певними актами, обсяг батьківських прав може обмежуватися або припинятися.
Отже, при встановленні факту самостійного виховання дитини батьком фактично встановлюється юридичний факт, у силу якого обсяг прав матері обмежується або припиняється.
З матеріалів справи вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що неповнолітній син проживає разом із ним, знаходиться на його утриманні і вихованні.
Разом з тим, в силу ст.141 СК України проживання одного з батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Позивач не надав суду доказів, що в питанні виховання чи утримання неповнолітньої дитини, матір умисно ухиляється від виконання цих обов`язків чи реалізації прав.
Надані суду докази лише свідчать про факт проживання неповнолітнього сина разом з батьком, однак жодним чином не підтверджують факту ухилення матері від участі у вихованні дитини та утриманні дитини.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що встановлення факту самостійного виховання дитини зумовлене, зокрема, необхідністю оформлення документів для отримання соціальної допомоги, вирішення питання про переміщення з дитиною без згоди матері.
Жодних доказів того, що будь-яка особа порушує, не визнає чи оспорює права позивача, як і про те, що є обґрунтовані фактами ризики їх порушення, невизнання чи оспорювання, а також документів, які б підтверджували існування складнощів в отриманні соціальних пільг та гарантій заявником суду не надано, як і не надано доказів відповідної відмови компетентних органів у вирішенні зазначених ним у позові питань за відсутності судового рішення.
При цьому суд вважає, що факт самостійного виховання позивачем дитини може бути підставою (обставиною), яка підлягає доведенню під час розгляду судової справи про захист конкретних прав чи свобод позивача і не потребує додаткового попереднього його встановлення судом.
Окреме проживання батьків та місця проживання дитини із позивачем, що включає в себе обов`язок батька щодо утримання та виховання дитини, не доводять факт відсутності участі матері у вихованні дитини.
На думку суду, встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком дитини не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника як батька, про які він зазначив у заяві.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 263, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Лопушненської сільської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем у загальному порядку безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ;
Третя особа: Лопушненська сільська рада, місцезнаходження: с.Лопушне вул.Шевченка,12 Кременецького району Тернопільської області.
Головуючий: