ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

майдан Незалежності, 1, м. Хмельницький, 29607, тел. (0382) 71-81-84, (0382) 71-81-83
e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, ЄДРПОУ 03500128
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"14" липня 2026 р. Справа № 924/631/26 
м. Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква", м. Київ
до фізичної особи-підприємця Шведа Віктора Вікторовича, м. Хмельницький
про стягнення 60 001,94 грн., з яких: 46 048,38 грн. заборгованість за договором поставки, 6 692,71 грн. пені, 2 822,59 грн. інфляційних втрат, 4 438,26 грн. 20 % річних

Представники сторін: не з`явились

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін
До Господарського суду Хмельницької області 17.06.2026 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква" до фізичної особи-підприємця Шведа Віктора Вікторовича про стягнення 60 001,94 грн., з яких: 46 048,38 грн. заборгованість за договором поставки, 6 692,71 грн. пеня, 2822,59 грн. інфляційні втрати, 4438,26 грн. 20 % річних.
Ухвалою суду від 18.06.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено засідання для розгляду справи по суті на 14.07.2026.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Аква" (далі – ТОВ "Євро Аква", постачальник, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких зазначає, що 22.12.2025 між ним, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки товару №30837, за умовами якого постачальник взяв на себе зобов`язання продавати та поставляти, а покупець – купувати та оплачувати товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.
Позивач вказує, що добросовісно виконав взяті на себе зобов`язання, вчасно та в повному обсязі передав покупцеві за його замовленням товар у передбачений договором спосіб на загальну суму 56 048,38 грн., що підтверджується видатковою накладною, натомість фізичною особою-підприємцем Шведом В.В. неналежно виконано свої зобов`язання за договором поставки товару №30837, позаяк оплачено товар лише на суму 10 000 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 46 048,38 грн. яка підлягає стягненню з відповідача.
Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 6 692,71 грн. пені, 2 822,59 грн. інфляційних втрат та 4 438,26 грн. 20 % річних згідно поданих розрахунків.
Позивач не скористався правом участі в судових засіданнях, повноважного представника не направив, належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи шляхом надіслання йому ухвали суду від 18.06.2026 до зареєстрованого електронного кабінету підсистеми "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС), яка доставлена 18.06.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.
06.07.2026 до суду надійшла заява від позивача про проведення розгляду справи за відсутності уповноваженого представника позивача.
Відповідач - фізична особа-підприємець Швед Віктор Вікторович (далі – покупець, відповідач) не скористався правом участі в судових засіданнях, відзиву на позов не подав, причин неявки в судове засідання не повідомив, причин неподання доказів не вказав; належним чином повідомлений про дати, час та місце розгляду справи шляхом надіслання йому ухвали суду від 18.06.2026 до електронного кабінету відповідача в підсистемі "Електронний суд" ЄСІТС, яка доставлена 18.06.2026, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою.
Суд враховує положення пункту 2 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України (далі – ГПК України), відповідно до якого днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Відповідно до ратифікованої Законом України від 17.07.2007 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (п.1 ст.6) кожен має право на справедливий та публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується судом при розгляді справ як джерело права, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення у справі "Смірнова проти України" від 08.11.2005).
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165, ч.2 ст.178 ГПК України).
З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про дати, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, а неявка сторін не призводить до неможливості вирішення спору по суті.
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
22.12.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Аква", як постачальником, та фізичною особою-підприємцем Шведом Віктором Вікторовичем, як покупцем, укладено договір №30827 поставки товару (далі - Договір), згідно п.1.1 якого постачальник продає, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.
Відповідно до п.1.2 Договору сторони застосовують до даного договору умови DDP - доставка постачальником товару в пункт, вказаний покупцем (редакція "ІНКОТЕPМС" 2010 року).
Згідно п.2.1 Договору найменування кількість та ціна товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього договору.
Ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана сторонами накладна (п.3.1 Договору).
У п.3.2 Договору визначено, що загальна сума цього договору відповідає загальній сумі всіх накладних на підставі яких здійснюється постачання товару, відповідно до умов цього Договору.
Покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом (але не пізніше) 14 календарних днів з моменту передачі такої партії товару. До моменту проведення покупцем розрахунку за попередньо замовлену (отриману) партію товару у вказаний вище строк, відвантаження товарів і прийнятій заявок постачальником можуть не здійснюватися, та постачальник має право зупинити наступні поставки товару, до моменту повного погашення покупцем заборгованості за попередньо поставлений товар (п.3.3 Договору).
За результатами кожного місяця постачальник має право надати акти звірки взаєморозрахунків покупцеві. Покупець повинен протягом п`яти календарних днів з моменту отримання акту звірки підписати його та надіслати постачальникові чи заявити письмові мотивовані зауваження. У випадку, якщо протягом п`яти календарних днів з моменту отримання акту покупець не надасть постачальникові підписаний примірник, чи не виявить письмові зауваження, акт буде вважатись визнаним і узгодженим зі сторони покупця (п.3.6 Договору).
Пунктом 4.1 Договору визначено, що поставка товару постачальником покупцю здійснюється окремими партіями відповідно до заявок покупця, виходячи з наявного товару на складі постачальника. В разі відсутності товару на складі постачальника, постачальник повинен повідомити про це покупця на протязі 2 календарних днів, або відмовити у поставці з інших причин. Товар повинен бути переданий покупцю у строк не більше 5 календарних днів з моменту погодження постачальником заявки.
Згідно п.4.3 Договору заявка покупця на постачання партії товару повинна містиш назву товару, його асортимент, кількість (обсяг) та вартість партії товару (відповідно до діючого прайс-листа/специфікації постачальника), а також місце та дату поставки товару (з урахуванням строків поставки, передбачених п.4.3. Договору). Заявка на поставку партії товару передається покупцем у письмовій формі через факс, електронною поштою, засобами поштового зв`язку, шляхом передачі представнику постачальника, або за допомогою системи електронного документообігу - ЕШ, за наявності попередньої домовленості сторін про використання даної системи. Заявка вважається прийнятою до виконання тільки після письмового погодження постачальником.
Відповідно до п.5.1 Договору в разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.
У п.5.3 Договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу та, окрім того, 20% річних.
У випадку порушення або невиконання покупцем зобов`язань за цим Договором постачальник має право застосувати до покупця, наступні оперативно-господарські санкції: односторонню відмову від виконання своїх зобов`язань за цим Договором зі звільненням постачальника від відповідальності; відстрочка або зупинення подальших поставок товару до повного и належного виконання покупцем своїх зобов`язань за цим договором; зміна в односторонньому порядку оплати товару, шляхом переведення покупця на попередню оплату, скорочення відстрочки платежу. Про зазначене рішення постачальник повідомляє покупця відповідним повідомленням у письмовій та/або електронній формі (п.5.8 Договору).
Відповідно до п.8.5 Договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 22.12.2026, а у фінансовій частині до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У разі, якщо жодна сторона протягом 30 (тридцяти) календарних днів до закінчення термін даного договору не заявить про наміри його розірвання, цей договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками.
На виконання умов Договору позивач здійснив поставку, а відповідач прийняв товар на загальну суму 56 048,38 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №ХАЛ-141737 від 23.12.2025, яка підписана сторонами та скріплена їх печатками.
Відповідачем отриманий товар за видатковою накладною №ХАЛ-141737 від 23.12.2025 оплачено 12.03.2026 на суму 10 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку.
Також позивачем у матеріали справи подано:
- ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 21.05.2026 у справі №924/416/26, якою задоволено заяву фізичної особи-підприємця Шведа В.В. та скасовано судовий наказ Господарського суду Хмельницької області від 27.04.2026, виданого за заявою позивача;
- довідку №005-3-005-3/101 від 19.05.2026 про відкриття позивачем поточних рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528. 
Інших доказів, які стосуються предмету спору, матеріали справи не містять.
Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.
Згідно із ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Частинами 1, 3, 5 ст.626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.
У відповідності до положень ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як вбачається із матеріалів справи, 22.12.2025 між ТОВ "Євро Аква", як постачальником, та фізичною особою-підприємцем Шведом Віктором Вікторовичем, як покупцем, укладено договір №30827 поставки товару, згідно п.1.1 якого постачальник продає, а покупець купує та оплачує на умовах та у порядку визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом-передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ч.1 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до п.2.1 Договору найменування кількість та ціна товару зазначається в додатках або накладних, які є невід`ємними частинами цього Договору.
За умовами п.3.1 Договору ціна на товар встановлюється на підставі прайс-листів постачальника, що є додатками до цього Договору. Оплата здійснюється в національній валюті України. Фактом погодження покупцем ціни та вартості товару вважається підписана сторонами накладна.
Статтею 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
У п.3.3 Договору сторони узгодили, що покупець зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару протягом (але не пізніше) 14 календарних днів з моменту передачі такої партії товару. 
На виконання умов Договору позивач здійснив поставку, а відповідач прийняв товар на загальну суму 56 048,38 грн. з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №ХАЛ-141737 від 23.12.2025, яка підписана сторонами та скріплена їх печатками.
Відповідачем отриманий товар за видатковою накладною №ХАЛ-141737 від 23.12.2025 оплачено 12.03.2026 на суму 10 000 грн., що підтверджується випискою по рахунку.
Спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли з підстав неналежного виконання відповідачем, як покупцем, своїх договірних зобов`язань зі своєчасної оплати вартості отриманого від позивача товару.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).
Матеріали справи не містять та учасниками справи не надано доказів оплати відповідачем вартості поставленого позивачем та отриманого покупцем товару на суму 46 048,38 грн.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовної вимоги ТОВ "Євро Аква" про стягнення з фізичної особи-підприємця Шведа Віктора Вікторовича 46 048,38 грн. заборгованості за Договором, а відтак про її задоволення.
Крім того, як слідує з позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення з відповідача за період з 07.01.2026 по 17.06.2026 6 692,71 грн. пені, 2 822,59 грн. інфляційних втрат та 4 438,26 грн. 20 % річних згідно поданих розрахунків.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема щодо сплати неустойки.
Виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ст.546 ЦК України).
Згідно ч.1, 3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч.1 ст.550 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п.5.1 Договору в разі невиконання чи неналежного виконання своїх зобов`язань по даному договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.
У п.5.3 Договору сторони визначили, що у випадку несвоєчасної оплати поставленої партії товару, покупець зобов`язаний сплатити на користь постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості партії товару за кожний день прострочення платежу та, окрім того, 20% річних.
Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені в межах заявленого позивачем періоду, судом встановлено, що позивачем правомірно здійснено її нарахування в сумі 6 692,71 грн. на підставі п.5.3 Договору, а відтак вказана позовна вимога підлягає задоволенню.
Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача на користь позивача 2 822,59 грн. інфляційних втрат, та 4 438,26 грн. 20 % річних згідно поданих розрахунків, суд виходить з такого.
Як унормовано приписами статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Зобов`язання зі сплати інфляційних та процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №910/4590/19).
Відповідно до ст.3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р., згідно якого при застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.
Щодо розрахунку заявленої до стягнення суми втрат від інфляції суд враховує правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 26.06.2020 у справі №905/21/19.
Так, при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин за аналогією закону підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за увесь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення.
Верховний Суд у постанові від 20.11.2020 у справі №910/13071/19 роз`яснив, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.
Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.
Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме: час прострочення у неповному місяці більше півмісяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу; час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.
У постанові від 04.06.2019 у справі №916/190/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила про те, що, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування.
Здійснивши перевірку виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що він виконаний арифметично правильно, в межах суми допустимої до стягнення, відтак сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 2 822,59 грн.
Здійснивши перерахунок заявлених до стягнення 20% річних, судом встановлено, що заявлена позивачем сума до стягнення в розмірі 4 438,26 грн. в межах суми допустимої до стягнення, тому вказана позовна вимога підлягає задоволенню.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Отже, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість, порушення прав позивача відповідачем, а відтак наявність підстав для судового захисту прав позивача шляхом стягнення з відповідача на користь ТОВ "Євро Аква" 46 048,38 грн. заборгованості за договором поставки, 6 692,71 грн. пені, 2 822,59 грн. інфляційних втрати та 4 438,26 грн. 20 % річних.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із задоволенням позову покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст.2, 20, 24, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Шведа Віктора Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Аква" (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд.37-41, ідентифікаційний код 36800559) 46 048 (сорок шість тисяч сорок вісім) гривень 38 коп. заборгованості за договором поставки, 6 692 (шість тисяч шістсот дев`яносто дві) гривні 71 коп. пені, 2 822 (дві тисячі вісімсот двадцять дві) гривні 59 коп. інфляційних витрати, 4 438 (чотири тисячі чотириста тридцять вісім) гривень 26 коп. 20 % річних, а також 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 коп. витрат по оплаті судового збору, що підлягають зарахуванню на розрахунковий рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ "ОТП Банк", МФО 300528.
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складене 16.07.2026.

Суддя О.І. Шевчук