ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" липня 2026 р. Справа№ 910/9038/25 (910/14112/25)
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Остапенка О.М.
суддів: Доманської М.Л. 
Сотнікова С.В. 

за участю секретаря судового засідання: Карпової М.О.

у присутності представників сторін:
від позивача: Карасова Н.В. згідно ордеру
від відповідача-1: Лялюк Д.О. згідно ордеру
від третьої особи-1: Сукорянський Є.О. згідно ордеру

розглянувши апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року 
у справі №910/9038/25(910/14112/25) (суддя Чеберяк П.П.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" 
до 1.Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" 
2.Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача
1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Спец-Трейд-Авіа" 
2.розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю
"Техенерготрейд" арбітражного керуючого Віскунова О.В.
про відшкодування збитків та усунення перешкод у користуванні майном 
в межах справи №910/9038/25
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кунец Ес Сі Джі" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" 
про банкрутство
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25) заяву ТОВ "Техенерготрейд" про забезпечення позову задоволено, вжито заходи до забезпечення позову у справі №910/9038/25 (910/14112/25), а саме: заборонено АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України", а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, від їх імені або в їх інтересах (у тому числі охоронним компаніям), до набрання рішенням у справі №910/9038/25 (910/14112/25) законної сили вчиняти дії, спрямовані на обмеження ТОВ "Техенерготрейд" його працівникам, представникам (у тому числі арбітражному керуючому - розпоряднику майна), працівникам і представникам контрагентів, клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності приміщень, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" за адресою: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1-А та складаються з приміщень №1 групи приміщень №87, приміщень №1 групи приміщень №88, та приміщень №ІІІ, №VІ, №VІІ, №ІХ, №ХІ, №ХІІІ, №ХIV і №ХVIIІ групи приміщень "МСК", загальною технічною площею 1558,9 кв.м. (надалі - Приміщення), які є об`єктом користування за Договором суборенди №01-09/14 від 01.09.2014, укладеним між ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" і ТОВ "Техенерготрейд", в тому числі, але не виключно шляхом заборони вчиняти такі дії:
- перешкоджання працівникам, представникам (в тому числі розпоряднику майна), контрагентам та відвідувачам ТОВ "Техенерготрейд" у вільному доступі до Приміщень;
- перешкоджання працівникам, представникам та відвідувачам ТОВ "Техенерготрейд" у вільному доступі через місця спільного користування БФК "Gulliver" (вхідні групи, холи першого поверху, турнікети), а також у підйомі/спуску ліфтами до 28-го поверху будівлі "Блок 2" БФК "Gulliver";
- припинення чи обмеження постачання до Приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують резервне живлення БФК "Gulliver", за виключенням аварійної ситуації;
- припинення чи обмеження постачання до Приміщень теплоносія, холодоносія (кондиціювання), води та/чи підпору свіжого повітря (припливної вентиляції), а також водовідведення (каналізації), за виключенням аварійної ситуації;
- зміни замків на входах до Приміщень та/чи на дверях у межах Приміщень без згоди ТОВ "Техенерготрейд";
- відключення, вилучення або блокування електронних перепусток (магнітних карток) системи контролю доступу працівників та представників ТОВ "Техенерготрейд" до Приміщень та ліфтових холів;
- обмеження електропостачання мережевого та серверного обладнання, що знаходиться в Приміщеннях, а також системи контролю доступу;
- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі БФК "Gulliver" для відновлення працездатності чи прокладання телекомунікаційних мереж (інтернет, телефонія), якими забезпечується діяльність в Приміщеннях;
- опечатування або блокування входів до Приміщень, ліфтових холів 28-го поверху або інших частин БФК "Gulliver", які є маршрутами проходу до Приміщень;
- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного ТОВ "Техенерготрейд" майна, в тому числі серверного обладнання, комп`ютерної техніки, первинної бухгалтерської документації, архівів, печаток, меблів, що знаходиться у Приміщеннях;
- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні ТОВ "Техенерготрейд" Приміщеннями та/чи використанні їх у господарській діяльності та процедурі банкрутства.
Заборонено АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" передавати та надавати Приміщення, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" загальною технічною площею 1558,9 кв.м., повністю або частково будь-яким третім особам у володіння та/чи користування, укладати договори оренди/суборенди щодо цих Приміщень з іншими особами, а також вселяти інших осіб у зазначені Приміщення до набрання законної сили рішенням у справі № 910/9038/25(910/14112/25).
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25 (910/14112/25) та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Техенерготрейд" про забезпечення позову.
Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2025 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.
Крім того, не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ "Державний ощадний банк України" також звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25) та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Техенерготрейд" про забезпечення позову.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді від 01.01.2026 року апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.
Слід зазначити, що головуючий суддя Остапенко О.М. з 05.01.2026 року по 09.01.2026 року перебував у відпустці.
Ухвалами суду від 12.01.2026 вищевказаною колегію суддів відкладено вирішення питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами АТ "Укрексімбанк" та АТ "Ощадбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 у справі №910/9038/25(910/14112/25), повернення даних апеляційних скарг або залишення їх без руху до надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду та витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9038/25(910/14112/25).
05.02.2026 року супровідним листом Господарського суду міста Києва №910/9038/25(910/14112/25)/773/26 від 04.02.2026 року витребувані матеріали даної справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою суду від 10.02.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 26.02.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
Іншою ухвалою суду від 10.02.2026 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25 (910/14112/25), об`єднано в одне апеляційне провадження для спільного розгляду вказану апеляційну скаргу з раніше поданою та прийнятою апеляційною скаргою АТ "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25), встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 26.02.2026 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.
У поданому відзиві на апеляційні скарги ТОВ "Техенерготрейд" просить залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін.
У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. з 23.02.2026 по 27.02.2026 у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2026 року для розгляду справи №910/9038/25 (910/14112/25) сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя – Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Доманська М.Л.
Ухвалою суду від 24.02.2026 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №910/9038/25(910/14112/25) за апеляційними скаргами АТ "Укрексімбанк" та АТ "Ощадбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року.
Ухвалою суду від 26.02.2026 за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 26.03.2026 на підставі ст. 216 ГПК України та зобов`язано ТОВ "Техенерготрейд" надати суду докази на підтвердження викладених у клопотанні про відкладення обставин непрацездатності представника.
16.03.2026 року на виконання вимог ухвали ТОВ "Техенерготрейд" надано суду витребувані документи.
В судовому засіданні 26.03.2026 року заслухано пояснення представників учасників провадження у справі та протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 23.04.2026 року на підставі положень ст. 216 ГПК України.
В судовому засіданні 23.04.2026 року протокольною ухвалою суду оголошено перерву у справі до 28.05.2026 року на підставі ст. 216 ГПК України.
До дати судового засідання від представника АТ "Ощадбанк" надійшли додаткові пояснення по справі.
Ухвалою суду від 28.05.2026 розгляд справи №910/9038/25(910/14112/25) відкладено на 25.06.2026 на підставі положень ст. 216 ГПК України.
До початку судового засідання від представника ТОВ "Техенерготрейд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника в іншому судовому засіданні.
Судове засідання, призначене на 25.06.2026, не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Сотнікова С.В. з 16.06.2026 по 29.06.2026 у відпустці.
Після виходу вказаного вище судді з відпустки ухвалою суду від 30.06.2026 розгляд справи №910/9038/25(910/14112/25) призначено на 09.07.2026.
Представник АТ "Ощадбанк" в судовому засіданні 09.07.2026 року вимоги апеляційних скарг підтримав, просив їх задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25 (910/14112/25) та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ТОВ "Техенерготрейд" про забезпечення позову.
Представники ТОВ "Техенерготрейд" та ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" в судовому засіданні проти доводів скаржників, викладених у апеляційних скаргах, заперечували, просили залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
У відповідності до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
09.07.2026 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у даній справі – частковому скасуванню, з огляду на наступне. 
Згідно зі статтею 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство (неплатоспроможність) у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду міста Києва на стадії процедури розпорядження майном, перебуває справа №910/9038/25 про банкрутство ТОВ "Техенерготрейд", провадження у якій відкрито ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 року за заявою ТОВ "Кунец Ес Сі Джі". 
13.11.2025 року ТОВ "Техенерготрейд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Укрексімбанк", в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, прийнятої до розгляду ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025, просить визнати недійсним односторонній правочин про припинення орендних відносин, визнати за ТОВ "Техенерготрейд" права володіння та користування орендованими нежитловими приміщеннями та стягнути солідарно з відповідачів збитки, завдані неможливістю користування позивачем орендованим приміщенням.
12.12.2025 року до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Техенерготрейд" про забезпечення позову, в якій останнє просить суд вжити заходи до забезпечення позову шляхом:
1) заборони АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України", а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, від їх імені або в їх інтересах (у тому числі охоронним компаніям), до набрання рішенням у справі №910/9038/25(910/14112/25) законної сили вчиняти дії, спрямовані на обмеження ТОВ "Техенерготрейд" його працівникам, представникам (у тому числі арбітражному керуючому - розпоряднику майна), працівникам і представникам контрагентів, клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності приміщень, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" за адресою: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1-А та складаються з приміщень №1 групи приміщень №87, приміщень №1 групи приміщень №88, та приміщень №ІІІ, №VІ, №VІІ, №ІХ, №ХІ, №ХІІІ, №ХIV і №ХVIIІ групи приміщень "МСК" загальною технічною площею 1558,9 кв.м. (надалі - Приміщення), які є об`єктом користування за Договором суборенди №01-09/14 від 01.09.2014, укладеним між ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" та ТОВ "Техенерготрейд", в тому числі, але не виключно шляхом заборони вчиняти такі дії:
- перешкоджання працівникам, представникам (в т.ч. розпоряднику майна), контрагентам та відвідувачам ТОВ "Техенерготрейд" у вільному доступі до Приміщень;
- перешкоджання працівникам, представникам та відвідувачам ТОВ "Техенерготрейд" у вільному доступі через місця спільного користування БФК "Gulliver" (вхідні групи, холи першого поверху, турнікети), а також у підйомі/спуску ліфтами до 28-го поверху будівлі "Блок 2" БФК "Gulliver";
- припинення чи обмеження постачання до Приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують резервне живлення БФК "Gulliver", за виключенням аварійної ситуації;
- припинення чи обмеження постачання до Приміщень теплоносія, холодоносія (кондиціювання), води та/чи підпору свіжого повітря (припливної вентиляції), а також водовідведення (каналізації), за виключенням аварійної ситуації;
- зміни замків на входах до Приміщень та/чи на дверях у межах Приміщень без згоди ТОВ "Техенерготрейд";
- відключення, вилучення або блокування електронних перепусток (магнітних карток) системи контролю доступу працівників та представників ТОВ "Техенерготрейд" до Приміщень та ліфтових холів;
- обмеження електропостачання мережевого та серверного обладнання, що знаходиться в Приміщеннях, а також системи контролю доступу;
- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі БФК "Gulliver" для відновлення працездатності чи прокладання телекомунікаційних мереж (інтернет, телефонія), якими забезпечується діяльність в Приміщеннях;
- опечатування або блокування входів до Приміщень, ліфтових холів 28-го поверху або інших частин БФК "Gulliver", які є маршрутами проходу до Приміщень;
- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного ТОВ "Техенерготрейд" майна, в тому числі серверного обладнання, комп`ютерної техніки, первинної бухгалтерської документації, архівів, печаток, меблів, що знаходиться у Приміщеннях;
- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні ТОВ "Техенерготрейд" Приміщеннями та/чи використанні їх у господарській діяльності та процедурі банкрутства;
2) заборони АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" передавати та надавати Приміщення, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" загальною Технічною площею 1558,9 кв.м., повністю або частково будь-яким третім особам у володіння та/чи користування, укладати договори оренди/суборенди щодо цих Приміщень з іншими особами, а також вселяти інших осіб у зазначені Приміщення до вирішення спору по суті.
Як зазначає позивач у поданій заяві, позивач є законним користувачем нежитлових приміщень, розташованих у складі Торговельно-офісного комплексу "Gulliver" за адресою: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1-А, що підтверджується договором суборенди №01-09/14 від 01.09.2014 (з урахуванням змін), укладеним між ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" та ТОВ "Техенерготрейд".
Водночас Орендар (ТОВ "Спец-Трейд-Авіа") користувався цими приміщеннями на підставі чинного Договору оренди нежитлових приміщень №205/1-0 від 01.09.2014, укладеного між ним та ТОВ "Три О".
Договір оренди приміщень укладений ТОВ "Три О", відповідно до вимог Іпотечного договору, за погодженням з Іпотекодержателями: АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк", що підтверджується: листом АТ "Укрексімбанк" від 03.08.2016 №192-01/3363 та листом АТ "Ощадбанк" від 25.07.2016 №31/6-11-642-1057/2016-00/вих.
Зазначеними листами Банками підтверджено чинність договорів оренди та відповідність їх Іпотечному договору за умови включення у них наступних положень: зазначення в таких правочинах умови, що орендарю відомо, що об`єкт (частина приміщення в Комплексі знаходиться в іпотеці АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк"; в договорах оренди встановлені зобов`язання для орендарів не чинити жодних перешкод, всіма способами та засобами сприяти здійсненню АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" фактичної та документальної перевірки наявності та стану нерухомого майна (приміщень Комплексу); в договорах оренди (в т.ч. попередніх договорах оренди) приміщень Комплексу, мають бути зазначені реквізити поточних рахунків Іпотекодавця, відкритих в АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк".
Жодних інших умов, які б передбачали можливість припинення договорів оренди (суборенди) у разі звернення Банками стягнення на предмет Іпотеки, в тому числі необхідність передбачення такої умови в Договорі оренди (суборенди) Банки не вимагали.
Внаслідок Договору суборенди №01-09/14 від 01.09.2014 (в редакції Договору про внесення змін і доповнень №8 від 14.03.2025) ТОВ "Техенерготрейд" набуло у володіння та користування строком до 31.08.2034 частину площі двадцять восьмого поверху Бізнес Центру (БЦ) у Торговельно-офісному комплексі (ТОК) за адресою: м. Київ, площа Спортивна, 1-А, що складається з приміщень №1 групи приміщень №88, та приміщень №ІІІ, №VІ, №VІІ, №ІХ, №ХІ, №ХІІІ, №ХIV і №ХVIIІ групи приміщень "МСК", загальною технічною площею 1558,9 кв.м.
Приміщення використовуються позивачем у межах звичайної господарської діяльності (розміщення офісу): тут розташовані адміністративні, бухгалтерські, технічні та серверні приміщення, в яких зберігаються оригінали первинних бухгалтерських документів, договорів, печатки, архіви, комп`ютерне обладнання, а також робочі місця співробітників.
У серпні 2025 року ТОВ "Техенерготрейд" отримало від АТ "Ощадбанк" вимогу від 06.08.2025 за вих.№55/2-08/72 про припинення користування та звільнення приміщення в БФК "Gulliver".
У вимозі йшлося, що 26.07.2025 року АТ "Ощадбанк" як банк-координатор та АТ "Укрексімбанк" як банк-учасник (відповідачі), що входять до складу консорціуму державних банків, набули у спільну часткову власність БФК "Gulliver".
Набуття Банками у власність БФК "Gulliver" відбулось шляхом звернення на нього стягнення як на предмет іпотеки на підставі застереження про задоволення вимог іпотекодержателів, що міститься в Іпотечному договорі №166/31/6, посвідченому 03.10.2007 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В. за реєстровим №кдз-5029, відповідно до положень ст. 37 Закону України "Про іпотеку" в рахунок часткового погашення заборгованості ТОВ "Три О" (ідентифікаційний код 23167814) за консорціумним кредитним договором перед Банками.
Враховуючи вказане, Банки заперечили проти подальшого користування позивачем приміщеннями БФК "Gulliver" у господарській та будь-якій іншій діяльності та вимагали припинити фактичне користування та звільнити приміщення БФК "Gulliver", що ТОВ "Техенерготрейд" орендувало станом на 25.07.2025, у строк не пізніше ніж до 11.08.2025 включно, а також передати Банкам за актом приймання-передачі приміщення БФК "Gulliver", що були ТОВ "Техенерготрейд" орендовані станом на 25.07.2025, у стані, не гіршому від того, в якому таке було передано, придатному до експлуатації за призначенням та вільним від майна орендаря.
Після зміни власників позивач, зокрема, листом вих. №11/08-2025 від 11.08.2025, надсилав на адресу відповідачів письмові повідомлення, в яких інформував про чинність договору суборенди, укладеного за прямою згодою іпотекодержателів (Банків), та наполягав на недопущенні перешкод у користуванні приміщенням.
Натомість, починаючи з 22:00 30.10.2025 року, адміністрація та охорона бізнес-центру блокувала доступ працівників і представників позивача до орендованих приміщень. Без попередження обмежено прохід на 28-й поверх, де розташовані офіси позивача, а також відключено електронні пропускні картки працівників.
У зв`язку з обмеженням доступу позивача (його працівників та представників) до приміщення бізнес-центру, товариством на адресу ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" було направлено вимогу від 31.10.2025 про поновлення права на користування приміщенням, у відповідь на яку ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" листом від 05.11.2025 повідомило, що обмеження доступу у приміщення з невідомих причин здійснюється Банками. 
Через ці дії, як стверджує позивач, останній фактично втратив можливість користуватись власним та орендованим майном, яке розміщене у приміщенні, вести бухгалтерський облік, обслуговувати сервери, здійснювати господарську діяльність та виконувати договірні зобов`язання перед контрагентами, що є прямим втручанням у процедуру банкрутства.
Орендовані приміщення, розташовані на 28 поверсі БФК "Gulliver" є фактичним місцезнаходженням та офісом ТОВ "Техенерготрейд". 
У цих приміщеннях розташовані робочі місця співробітників позивача (адміністративного, бухгалтерського, технічного персоналу). Також там знаходиться первинна, фінансова та господарська документація товариства, його архіви, печатки, комп`ютерне обладнання та ключові сервери, що забезпечують діяльність підприємства.
Оскільки позивач вважає безпідставні твердження відповідачів про припинення орендних правовідносин у зв`язку із зміною власника орендованих приміщень, звертаючись з даним позовом до суду, позивач, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить суд: 
- визнати недійсним односторонній правочин АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" про припинення орендних відносин між ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" та АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" за договором оренди №205/1-0 від 01.09.2014, укладеним між ТОВ "Три О" (орендодавець) та ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" (орендар);
- визнати за ТОВ "Техенерготрейд" права володіння та користування нежитловими приміщеннями загальною технічною площею 1558,9 м2, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" за адресою: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1-А та складаються з приміщень №1 групи приміщень №87, приміщень №1 групи приміщень №88, та приміщень №III, №VI, VII, IX, №XI, XIII, №XIV і №XVIII групи приміщень "МСК", що виникає на підставі договору суборенди №01-09/14 від 01.09.2014, укладеного між ТОВ "Спец-Трейд-Авіа" (орендар) та ТОВ "Техенерготрейд" (суборендар);
- стягнути солідарно з АТ "Державний ощадний банк України" та АТ "Державний експортно-імпортний банк України" на користь ТОВ "Техенерготрейд" збитки, завдані неможливістю користування Позивачем орендованим приміщенням за період з 30.10.2025 по 10.11.2025 у розмірі 525 201,38 грн (що відповідає сумі орендної плати за цей період), та у розмірі 44 003,36 грн за кожен день неможливості користування позивачем орендованим приміщенням до моменту виконання рішення суду по даній справі.
Подана до місцевого господарського суду 12.12.2025 року заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що під час розгляду судом справи існує ризик позбавлення позивача його законного права (на підставі чинного договору суборенди) користування приміщеннями БФК "Gulliver" і як наслідок втрати та псування його майна, а також витрати можливості ведення належним чином його господарської діяльності.
Окрім того, з огляду на відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно позивача, перешкоджання веденню ним законної господарської діяльності буде мати негативні наслідки і для його кредиторів, що буде полягати у ризику втрати товариством частини своїх активів та прибутку, які в подальшому могли б бути спрямовані на задоволення їх вимог.
Також наразі обмежено доступ до комп`ютерної техніки та бухгалтерської документації позивача, що може мати наслідком утруднення проведення розпорядником майна аналізу фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника, що може мати наслідком затягування такої процедури у зв`язку з неможливістю правильного визначення наступної стадії провадження у справі про банкрутство.
Позивач стверджує, що ризик вчинення по відношенню до нього неправомірних дій до набрання законної сили рішенням по цій справі підтверджується тим, що навіть після подання позовної заяви у цій справі та наявністю спору про право, відповідачами було направлено на адресу позивача вимогу про звільнення приміщення в БФК "Gulliver" від 14.11.2025 №55/2-08/373.
Зазначеною вимогою відповідачі вимагають від позивача: негайно припинити користування всіма та будь-якими приміщеннями в БФК "Gulliver", в тому числі які були орендовані станом на 25.07.2025; передати Банкам за актом приймання-передачі приміщення в БФК "Gulliver", що були орендовані станом на 25.07.2025; здати всі ключі доступу до всіх та будь-яких приміщень в БФК "Gulliver", у тому числі магнітні картки, ключі, перепустки тощо.
Окрім того, в зазначеній вимозі відповідачі вимагають не лише звільнення приміщення, а й сплати платежів за користування приміщенням. В свою чергу користуватись приміщенням позивач позбавлений можливості через блокування відповідачами доступу до нього.
Таким чином, як зазначає позивач, невжиття заходів забезпечення позову буде мати наслідком втрати доцільності в подальшому користуванні правом суборенди та значні майнові втрати позивача, зупинення його господарської діяльності, а також втрату його майна.
За наслідками розгляду поданої ТОВ "Техенерготрейд" заяви ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року дану заяву задоволено в повному обсязі та вжито відповідні заходи до забезпечення позову у справі №910/9038/25(910/14112/25).
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги заяви ТОВ "Техенерготрейд" є обґрунтованими, адекватними та співмірними із позовними вимогами, не призведуть до порушення майнових прав відповідачів та не вплинуть на їх господарську діяльність.
АТ "Ощадбанк" та АТ "Укрексімбанк" з даною ухвалою суду не погоджуються та в поданих апеляційних скаргах посилаються на те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною і необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції вжито заходи забезпечення позову за відсутності правових підстав та відповідних доказів, а також з порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.
Скаржники в своїх апеляційних скаргах зазначають, що суд першої інстанції: в порушення частини 11 ст. 137 ГПК України застосував заходи забезпечення позову тотожні за змістом заявленим позовним вимогам, чим фактично вирішив спір по суті до винесення рішення суду; в порушення частини 2 ст. 136 ГПК України застосував заходи забезпечення позову за відсутності доказів на підтвердження ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову; застосував заходи забезпечення позову щодо майна, яке не тільки не є предметом спору, а і за відсутності доказів належності цього майна позивачу на праві власності (фактично надав право користування чужим майном).
Додатково АТ "Укрексімбанк" стверджує, що в порушення ч. 1 ст. 139 ГПК України судом задоволено заяву про забезпечення позову, що не відповідала вимогам ГПК України та не містила пропозиції щодо зустрічного забезпечення та підлягала залишенню судом без розгляду, а АТ "Ощадбанк" посилається на порушення судом норм процесуального права при прийнятті заяви про зміну предмета позову.
Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів вбачає підстави для часткового її скасування з огляду на наступне.
Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному ст.ст. 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову у судовому процесі. 
Забезпечення позову – це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо. 
Інститут забезпечення позову регулюється гл. 10 розд. I ГПК України.
Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 ГПК України заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
Згідно із пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.
Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.
Крім того, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності прав чи законних інтересів, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він просить накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Верховний Суд у постанові від 09.09.2022 у справі № 904/7630/21 виснував, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу їх співмірності із заявленими позивачем вимогами. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, а також у постанові Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №916/3599/23.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 сформовано висновок про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.
При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №914/2072/20.
При цьому законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.
За результатом оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову та забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ "Техенерготрейд" у повному обсязі частково помилковим та таким, що зроблений з порушенням норм процесуального права з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, є, зокрема, визнання за ТОВ "Техенерготрейд" права володіння та користування спірними (найму, оренди) нежитловими приміщеннями. Водночас у заяві про забезпечення позову заявник просив заборонити відповідачам вчиняти дії, спрямовані на обмеження ТОВ "Техенерготрейд", його працівникам (у тому числі арбітражному керуючому – розпоряднику майна), працівникам і представникам контрагентів, клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності цих самих приміщень.
Відповідно до частини одинадцятої статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.
Вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову фактично зводяться до надання позивачу безперешкодного права володіння та користування спірним майном до вирішення спору по суті, тобто мають ознаки вирішення спору по суті та є тотожними заявленим позовним вимогам. Застосування таких заходів призводить до того, що позивач отримує доступ до приміщень та можливість їх використання так, ніби його позовні вимоги вже задоволені судом, що є неприпустимим на стадії забезпечення позову.
В даному випадку, місцевий господарський суд не врахував сталу практику Верховного Суду щодо застосування статей 136, 137 ГПК України.
Зокрема, у постановах Верховного Суду від 11.01.2024 у справі №916/3599/23, від 21.01.2019 у справі №902/483/18 та ухвалі Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №906/824/17, неодноразово наголошувалося на недопустимості вжиття заходів забезпечення позову, які фактично підміняють собою судове рішення у справі та вирішують спір по суті до його розгляду. Вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з`ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог
Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржників про те, що застосовані заходи забезпечення позову порушують баланс інтересів учасників справи та є неспівмірними.
Як вбачається з матеріалів справи, на час вирішення питання про забезпечення позову за відповідачами зареєстровано право власності на торговельно-офісний комплекс з об`єктами громадського призначення та паркінгом. Заборона особам, за якими зареєстровано право власності, вчиняти дії щодо такого майна на користь особи, чиє право користування є спірним і лише підлягає доведенню в судовому порядку, є непропорційним втручанням у майнові права банків. На стадії забезпечення позову захист оспорюваного права оренди не може мати вищий пріоритет, ніж наявне зареєстроване право власності.
При цьому позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову (в частині заборони блокування доступу до приміщень) істотно ускладнить чи унеможливить ефективний захист або поновлення його оспорюваних прав у разі задоволення позову. Спір у цій справі стосується визнання права, що за своєю природою є вимогою немайнового характеру. У разі задоволення позову порушене право позивача буде відновлено на підставі судового рішення, а тимчасова неможливість користування приміщеннями може бути підставою для відшкодування збитків, а не для блокування прав власників шляхом забезпечення позову.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду першої інстанції щодо необхідності та обґрунтованості вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони припинення постачання до спірних приміщень комунальних послуг, а саме електроенергії, теплоносія, холодоносія, води та водовідведення (каналізації).
Суд апеляційної інстанції враховує, що вказані заходи не є тотожними позовним вимогам про визнання права володіння та користування. Заборона на відключення базових життєзабезпечувальних комунікацій будівлі спрямована не на вирішення спору по суті, а виключно на підтримання фізичного та технічного стану спірного майна (status quo) до моменту ухвалення остаточного рішення суду. Припинення постачання тепла, електроенергії, вентиляції, водопостачання та водовідведення (каналізації) в умовах експлуатації великого торговельно-офісного комплексу може призвести до незворотних наслідків.
Невжиття заходів забезпечення позову в цій частині несе реальну загрозу знищення або істотного пошкодження майна позивача та самого об`єкта оренди, що зробить неможливим ефективний захист прав позивача у разі задоволення його позову, оскільки приміщення можуть стати непридатними для використання за цільовим призначенням. Заборона на відключення комунікацій є співмірною, не позбавляє власників права власності і не покладає на них надмірного тягаря, оскільки позивач продовжує нести обов`язок з оплати спожитих комунальних послуг згідно з умовами договорів.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині заборони припинення постачання до спірних приміщень комунальних послуг, а саме електроенергії, теплоносія, холодоносія, води та водовідведення (каналізації), проте помилково задовольнив вимоги, що дублюють позовні вимоги щодо доступу до приміщень, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення.
Аналогічних висновків про часткове задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову за фактично ідентичних обставин та участю цих самих відповідачів дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 22.04.2026 у справі 910/14630/25, від 22.05.2026 у справі №910/13892/25 та від 01.06.2026 у справі №910/14630/25.
Посилання АТ "Ощадбанк" на порушення судом норм процесуального права при прийнятті заяви позивача про зміну предмета позову апеляційним судом до уваги не береться, оскільки відповідна ухвала суду від 22.12.2025 року про прийняття такої заяви до розгляду не є предметом дослідження під час розгляду заяви про вжиття заходів забезпечення позову та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Твердження АТ "Укрексімбанк" про порушення судами вимог ст. 140, 141 ГПК України, як на підставу для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не вирішено питання зустрічного забезпечення, колегією суддів відхиляється, з огляду на наступне.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
У постановах Верховного Суду від 26.11.2018 у справі № 904/2925/18, від 21.03.2024 у справі № 910/15328/23 наведено висновки, відповідно до яких "за змістом диспозитивної норми статті 141 ГПК України пред`явлення особі, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, вимог забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення), є правом, а не обов`язком господарського суду, так само як і питання зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі про зустрічне забезпечення позову, винесеній за результатами розгляду клопотання відповідача про зустрічне забезпечення, що відповідає принципу змагальності сторін, закріпленому статтею 13 цього Кодексу".
Отже, не зазначення судом першої інстанції в ухвалі про вирішення питання зустрічного забезпечення не можна вважати істотним процесуальним порушенням, достатнім для скасування оскаржуваної ухвали про забезпечення позову, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення, що узгоджується із наведеними висновками Верховного Суду.
Більш того, оскільки на момент прийняття даної ухвали від відповідачів жодних заяв з приводу зустрічного забезпечення до суду не надходило, в свою чергу у поданій місцевому господарського суду заяві позивачем було зазначено про відсутність у нього пропозицій щодо зустрічного забезпечення.
В силу положень процесуального законодавства та численної практики Верховного Суду судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Крім того, відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасиу проти Греції", національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію; у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти російської федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України").
Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Трофимчук проти України" зазначив, що, хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Отже, судом апеляційної інстанції в повній мірі досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, обставинам справи і доводам сторін та встановлено неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права під час прийняття оскаржуваного судового рішення. 
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
В силу положень ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є не з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду часткоов прийнята з порушенням норм чинного законодавства, доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, частково знайшли своє підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку, а відтак наявні правові підстави для часткового задоволення апеляційних скарг АТ "Державний експортно-імпортний банк України" та АТ "Державний ощадний банк України", часткового скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції на підставі ст. 275 ГПК України та прийняття у скасованій частині нового рішення. 
Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд, –
ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25) задовольнити частково.
2.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25) скасувати в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом:
1)заборони Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" та Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України", а також будь-яким іншим особам, що діють за їх дорученням, від їх імені або в їх інтересах (у тому числі охоронним компаніям), до набрання рішенням у справі №910/9038/25(910/14112/25) законної сили вчиняти дії, спрямовані на обмеження Товариству з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд", його працівникам, представникам (у тому числі арбітражному керуючому - розпоряднику майна), працівникам і представникам контрагентів, клієнтам та/чи відвідувачам можливості володіння, користування та використання у господарській діяльності приміщень, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" за адресою: 01001, м. Київ, площа Спортивна, 1-А та складаються з приміщень №1 групи приміщень №87, приміщень №1 групи приміщень №88, та приміщень №ІІІ, №VІ, №VІІ, №ІХ, №ХІ, №ХІІІ, №ХIV і №ХVIIІ групи приміщень "МСК", загальною технічною площею 1558,9 кв.м. (надалі - Приміщення), які є об`єктом користування за Договором суборенди №01-09/14 від 01.09.2014, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спец-Трейд-Авіа" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд", в тому числі, але не виключно шляхом заборони вчиняти такі дії:
- перешкоджання працівникам, представникам (в тому числі розпоряднику майна), контрагентам та відвідувачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" у вільному доступі до Приміщень;
- перешкоджання працівникам, представникам та відвідувачам Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" у вільному доступі через місця спільного користування БФК "Gulliver" (вхідні групи, холи першого поверху, турнікети), а також у підйомі/спуску ліфтами до 28-го поверху будівлі "Блок 2" БФК "Gulliver";
- зміни замків на входах до Приміщень та/чи на дверях у межах Приміщень без згоди Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд";
- відключення, вилучення або блокування електронних перепусток (магнітних карток) системи контролю доступу працівників та представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" до Приміщень та ліфтових холів;
- обмеження електропостачання мережевого та серверного обладнання, що знаходиться в Приміщеннях, а також системи контролю доступу;
- обмеження доступу до інфраструктури будинкової розподільної мережі БФК "Gulliver" для відновлення працездатності чи прокладання телекомунікаційних мереж (інтернет, телефонія), якими забезпечується діяльність в Приміщеннях;
- опечатування або блокування входів до Приміщень, ліфтових холів 28-го поверху або інших частин БФК "Gulliver", які є маршрутами проходу до Приміщень;
- демонтажу, вилучення, переміщення чи пошкодження будь-якого належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" майна, в тому числі серверного обладнання, комп`ютерної техніки, первинної бухгалтерської документації, архівів, печаток, меблів, що знаходиться у Приміщеннях;
- вчинення будь-яких інших дій, що створюють перешкоди у володінні, користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" Приміщеннями та/чи використанні їх у господарській діяльності та процедурі банкрутства;
2)заборони Акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" та Акціонерному товариству "Державний експортно-імпортний банк України" передавати та надавати Приміщення, що розташовані на двадцять восьмому поверсі Бізнес Центру (частина будівлі "Блок 2") БФК "Gulliver" загальною технічною площею 1558,9 кв.м., повністю або частково будь-яким третім особам у володіння та/чи користування, укладати договори оренди/суборенди щодо цих Приміщень з іншими особами, а також вселяти інших осіб у зазначені Приміщення до набрання законної сили рішенням у справі №910/9038/25(910/14112/25).
3.Прийняти в скасованій частині нове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенерготрейд" про забезпечення позову відмовити.
4.В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.12.2025 року у справі №910/9038/25(910/14112/25) про вжиття заходів забезпечення позову (щодо заборони припинення чи обмеження постачання до Приміщень електроенергії, в тому числі виробленої генераторами електричної енергії, що забезпечують резервне живлення БФК "Gulliver", за виключенням аварійної ситуації; заборони припинення чи обмеження постачання до Приміщень теплоносія, холодоносія (кондиціювання), води та/чи підпору свіжого повітря (припливної вентиляції), а також водовідведення (каналізації), за виключенням аварійної ситуації) залишити без змін.
5.Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.
6.Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.
Повний текст постанови підписано 15.07.2026 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко 

Судді М.Л. Доманська

С.В. Сотніков