Номер провадження 2/754/8763/26
Справа №754/7059/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України

10 вересня 2026 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:
головуючої - судді Панченко О.М.,
за участю секретаря - Черниш К.О..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ «СВЕА ФАНАНС» (далі - позивач) звернулося до Деснянського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.09.2021 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №33/65916922, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 000,00 грн. Кредит надається строком на 365 днів. Комісія за видачу кредиту (у фіксованому розмірі 1120,00 грн). Встановлено розмір процентної ставки 2% в день. 28.12.2023 року між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» (яке в подальшому змінило назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» укладено договір Факторингу № 01.02-91/23. Відповідно до умов договору факторингу ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» відступило свої права вимоги, а ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло право вимоги за первинним договором, в розмірі заборгованостей боржників перед ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ», визначеними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «СВЕА ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що Відповідач не виконав свого обов`язку щодо повернення суми кредиту, має прострочену заборгованість за кредитним договором від 08.09.2021 № 33/65916922 у загальному розмірі 33 200,00 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість по тілу; 28 080,00 грн. заборгованість за відсотками; 1120,00 грн. заборгованість за пенею. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з Відповідача на користь ТОВ «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 33/65916922 від 08.09.2021 року у розмірі 33 200 та судові витрати у вигляді судового збору.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2026 року справу передано головуючій-судді Панченко О.М.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24.04.2026 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі Відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин не подання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності Відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, приходить до наступного висновку.
08.09.2021 року ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 33/65916922, за умовами якого відповідачу надано кредит у розмірі 4000 грн.. із строком кредитування на 365 днів, з процентною ставкою 2% в день та комісією за видачу кредиту у розмірі 1120,00 грн.
Згідно п.4.4.1 договору позичальник зобов`язався повернути суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, а також забезпечити дотримання покладених на нього зобов`язань.
За змістом п.5.2 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом кредитодавець має право вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором.
Згідно п.5.3 договору, у випадку прострочення належного виконання зобов`язань понад 30 днів кредитодавець має право вимагати сплатити штраф у розмірі 49,9% від суми надано кредиту.
28.12.2023 між ТОВ «Партнер Фінанс» та ТОВ «Свеа фінанс» було укладено договір факторингу №01.02-91/23, відповідно до умов якого клієнт (первісний кредитор) відступає (передає) фактору (новий кредитор) права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором.
Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №01.02-91/23 від 28.12.2023 заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №33/65916922 складає 33200,00 грн.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги).
Стаття 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України)
Відповідно до 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Стаття 13 ЦПК України встановлює, що суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачем не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження сплати заборгованості за кредитним договором.
Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд з ним погоджується. Будь-яких заперечень чи контррозрахунку відповідач не надав.
Судом перевірений розрахунок заборгованості наданий представником позивача. Відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання щодо повернення використаних кредитних коштів, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що сума заборгованості у розмірі 33200,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ «Свеа Фінанс».
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Частиною 5 передбачено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 10-13, 18, 43,44, 49, 76-83, 133, 141, 174, 175, 179, 187, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, ст. ст. 525-526, 530, 551, 536, 610, 625, 631,629, 1046-1056 ЦК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 33/65916922 від 08.09.2021 у розмірі 33200,00 грн. та судові витрати в сумі 2662,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення/складання повного тексту шляхом подання безпосередньо до Київського апеляційного суду апеляційної скарги.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складено та підписано 10.09.2026 у відповідності до ч.5 ст.268 ЦПК України.

Суддя          О.М. Панченко