Справа № 638/11666/26
Провадження № 2/638/8682/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова в складі: 
головуючого Невеніцина Є.В.,
за участю секретаря Лєбєдєвої А. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ізюмської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернулася до суду з позовом до Ізюмської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача. За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 19.04.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округа Харківської області Чистовим С.Ю. та зареєстрованим в реєстрі за № 2370, яким ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму синові, батькові позивачки, – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На час смерті ОСОБА_2 проживала сама в будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.2015 р. та свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 24.06.2015 р., видані Ізюмською державною нотаріальної конторою. Вказане нерухоме майно входить до складу спадкового майна. Батько позивачки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Ізюмі Харківської області та не встиг належним чином прийняти спадщину, так як із початком повномасштабної військової агресії російської федерації проти України в м. Ізюмі Харківській області йшли активні бойові дії, у тому числі сильні бомбардування та обстріли міста, громадський транспорт не працював, відділення поштового зв`язку, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату також не працювали. Потім була тимчасова окупація м. Ізюма російською федерацією. Крім того навіть після звільнення м. Ізюма від окупації ОСОБА_3 не мав реальної можливості прийняти спадщину за заповітом внаслідок тяжкого онкологічного захворювання, він фактично отримував лікування за паліативною програмою та останні місяці життя перебував у лежачому стані та під постійним стороннім доглядом. Сама позивачка ОСОБА_1 із сім`єю з початком бойових дій евакуювалась з постійного місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 до м. Дубно Рівненської області, що підтверджується довідками про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 07.04.2022 р. Чоловіка ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , призвали на військову службу під час загальної мобілізації 30.06.2022 р. Позивачка залишилась сама з п`ятирічною дитиною в евакуації. На теперішній час ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, проте приватний нотаріус Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 відмовила у вчиненні нотаріальної дії листами щодо оформлення спадщини від 23 квітня 2026 року № 215/01-16 та від 06 травня 2026 року № 247/01-16 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Таким чином, зазначені обставини позбавили позивача можливості своєчасно звернутися до нотаріуса, тому вважає, що пропустила строк на прийняття спадщини з поважних причин.
Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений вчасно та належним чином, причин неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву або клопотань про відкладення слухання справи суду не надходило.
Враховуючи викладене, оскільки відповідач повідомлений про час та місце слухання справи своєчасно та належним чином, позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізюм. 
За заповітом від 19.04.2019, посвідченого приватним нотаріусом Чистовим С. Ю, зареєстровано в реєстрі за №2370, ОСОБА_2 все своє майно заповідала синові ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно з копією свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 24.06.2015 та копією свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 24.06.2015, виданих Ізюмською державною нотаріальною конторою, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності на частину належали ОСОБА_2 .
Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ізюм.
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 . 
Листами щодо оформлення спадщини від 23.04.2026 №215/01-16 та від 06.05.2026 №247/01-16 приватним нотаріусом Ізюмського районного нотаріального округу Харківської області Стрельцовою О. О. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , так як пропущено строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України. 
За інформацією нотаріуса Ізюмської державної нотаріальної контори наданої на ухвалу суду спадкові справи після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не заводилися, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. 
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними.
Такий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17. З указаним висновком погодився й Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16-ц.
Отже, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалим відрядженням, в тому числі закордонним; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.
Подібний висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 14 вересня 2016 року по справі № 6-1215цс16, Верховний Суд від таких висновків не відступав, про що свідчить практика застосування норм права у подібних правовідносинах, викладена у постановах від 18 січня 2018 року по справі № 198/476/16, від 01 лютого 2018 року по справі № 712/656/15, від 06 червня 2018 року по справі № 592/9058/17, від 11 липня 2018 року по справі № 381/4482/16-ц, від 25 квітня 2019 року по справі № 761/794/15-ц, від 17 червня 2020 року по справі № 520/10377/17, від 18 травня 2021 року № 615/1337/19 тощо.
Оскільки ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнім днем прийняття спадщини після її смерті відповідно до вимог статті 1270 ЦК України є ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнім днем прийняття спадщини після його смерті є ІНФОРМАЦІЯ_8 . Позивач звернулася до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини 06.05.2026 та 23.04.2026 відповідно, тобто поза межами строку визначеного ст.1270 ЦК України.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 17 жовтня 2018 року, справа № 681/203/17-ц, зазначив, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій».
Внаслідок широкомасштабного вторгнення військ РФ на територію України 24.02.2022 р. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. «Про введення воєнного стану в Україні» було запроваджено на території України воєнний стан, який неодноразово продовжено.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 р. № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих РФ» визначено, що у період з 01.04.2022 року по 08.09.2022 року м.Ізюм знаходилось в окупації, а відтак нотаріуси у вказаний період не здійснювали у місті свою діяльність.
Загальновідомим фактом є те, що нотаріуси відновили свою роботи у м.Ізюм ще пізніше, тільки у жовтні з`явився сталий мобільний зв`язок та інтернет, підключення електрики було ускладнене через замінування.
Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд керується аксіомою цивільного судочинства: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Враховуючи викладене, оскільки строк для прийняття спадщини прийшовся на період активних бойових дій у м. Ізюм, його окупацією, у зв`язку з продовженням воєнного стану на території України, небезпекою потрапляння під обстріл, зважаючи на фактичне місце перебування позивачки в іншому місті як ВПО, наявність тяжкогоонкологічного захворювання у  ОСОБА_3 за життя у період тривання строку прийняття спадщини, наявність на утриманні позивачки малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , проходження чоловіком позивачки військової служби за мобілізацією з 30.06.2022,суд дійшов висновку, що сукупність вказаних обставин свідчить про те, що визначений законом строк на прийняття спадщини позивачкою пропущений з поважни, у зв`язку із об`єктивними, непереборними труднощами, тому вважає необхідним позов задовольнити та визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць з моменту набрання рішенням суду законної сили, що буде достатнім для подання нею заяви.
Керуючись ст. 1269,1272 Цивільного кодексу України, ст. 274-279, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Ізюмської міської ради (Харківська область, м. Ізюм, пр. Центральна, 1, ЄДРПОУ 26201641) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини – задовольнити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_12 , та після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у один місяць з дня набрання судовим рішенням законної сили.
Апеляційна скарга на заочне рішення може бути подана позивачем до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий Є.В. Невеніцин